NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
KUNINGATAR DAGMARIN MUISTOLLE
Dagmar, muistatko,
kuinka livahdimme kirkkoon polttamaan juuri tähän paikkaan?
Olipa se hauskaa.
Saisinpa vain silittää lämmintä, pehmeää kättäsi -
tämän kylmän, kivisen yläreiden sijaan.
Olisitpa Beanien tukena.
Tiedätkö, miten vaikeaa on olla isä ilman äitiä, joka tekee kaikki työt?
Mitä vielä?
Olisitpa täällä minun tukenani.
Hän on kuin kookospähkinä.
Kova ulkoa, sisältä -
-kookoksinen. -Jerry!
Kuka sanoi, että saisit katsella oraakkelitulta?
Zog lähtee kirkosta. Seurataan häntä.
Näytä taikuria.
Vesiliskon silmää ja häntää,
loput vesiliskosta ja haltijan verta.
Plumpsista.
Tämän on parasta olla Elämän eliksiiriä.
Olisipa se kuoleman eliksiiriä, senkin mätisäkki. Hups!
-Mitä? -Pahoittelen, Teidän korkeutenne.
Taisin vahingossa keksiä totuusseerumin, senkin kastiketta lappava tärkeilijä!
Totuusseerumin? Ei kukaan kuningas halua kuulla totuutta.
Haluan elämän salaisuuden!
Mitä olet muka saanut aikaan haltijan verellä?
Loin shampoon, joka saa kaikki eläimet nauramaan.
Mistä tiedän, ettei tuo ole aina tehnyt noin?
Luo Elämän eliksiiri, tai lennät taikurinkestävään häkkiin.
Sinulle riittää pahvilaatikko, jonka päällä on murikka.
Lupaa, ettet tule hautajaisiini.
KAPPALE 7 - KUOLEMATTOMUUDEN RAJAT
Toivon, ettei huumeinen pusu hankaloita välejämme.
Ei se hankaloita.
Nyt olemme oudossa välitilassa emmekä tiedä, mitä tehdä.
Minä tiedän. Ostamme nauriita.
Katsokaa, ajanvietettä!
Mitä tapahtuu? Miksi kaikki ovat niin innoissaan?
Muistatko, kun ihmiset tekivät vain töitä, näkivät nälkää tai söivät?
Nyt on neljäskin asia, viihde.
Viihde on vain väline, jolla rauhoitetaan massat,
ja joka johtaa sivilisaation rappioon ja tuhoon.
Taputetaan mukana!
Anteeksi vain.
Sivuun siitä, läskit.
En pidä näkymästä täältä alhaalta.
Ihana heilua ja pomppia musiikin tahtiin.
Nti Moonpence?
Niin, pappi?
Onko minulla tänä aamuna audienssi kuninkaan kanssa?
-Ei, pappi. -Hyvä.
On paljon virallisia asioita hoidettavana.
-Mitähän on lounaaksi? -Vuohimureketta.
Kevätvihannesten kera.
Ja kastiketta.
Kastike on loppu.
Olen pulassa, Oddie.
En saa aikaiseksi Elämän eliksiiriä, vaikka kuinka abrakadabroin.
Olen huijari! Enkö olekin?
Ystävänä ja rakastajana voin sanoa, ettei sinua aidompaa ole.
Luulin, että näissä käsissä oli taikaa.
Niinhän niissä on.
En vain tiedä, miten työstää sen haltijan verta. En saa siitä mitään otetta.
Olen kokeillut kirjani jokaista loitsua.
Ehkä tarvitset uuden kirjan.
Täällä oli näet toinen pimeiden taiteiden harjoittaja.
Noita. Tämä oli hänen piilopirttinsä.
Tuo kaipaa muutakin kuin tuoretta kuorrutetta.
KONSTAAPELIN ERISTÄMÄ - PÄÄSY KIELLETTY
Omnicon!
Muinainen loitsujen ja helppojen sunnuntaiaterioiden kirja,
jota on vain kaksi kappaletta!
Toinen on Collecticusilla yhä alkuperäiskääreissään.
"Elixir Vitae con Arroz."
Elämän eliksiiri riisillä!
Vihdoin, haltija.
Olen vaaninut sinua, mutta tulit luokseni.
Olet muukalainen. Olen kuullut sinusta.
Missä karkkini?
Terveydeksi.
-Apua! -Elfo! Missä olet? Äkkiä, kutittaa!
Karkasin.
Ei!
Löydän sinut, Elfo.
Olisit pitänyt hänet lieassa.
Voi näitä nykyhaarniskoja. Oletteko nähnyt? Valtavan kokoisia.
Itse pysyttelen turvassa vanhanaikaisesti pakenemalla kuin pelkuri.
Teidän korkeutenne, ihmeellisiä uutisia.
Loistavaa. Suljenpa tämän.
Voi ei.
Keksimme keinon loihtia haltijan verestä Elämän eliksiiriä.
No?
Veri pitää tislata erityiseen pulloon,
niin sanottuun ikuisuusriipukseen.
-Entä sitten? -Meillä ei ole sitä.
Mutta tiedämme, missä se on ollut viimeksi.
Mutta sitä ei löytynyt sieltä.
Mutta voimme lähettää ristiretken etsimään pulloa.
-Ainakin meillä on haltija. -Elfo on kaapattu!
Hyvä on. Hakkaa sitten.
Hei! Tuo kuva oli vaunuissa, joilla Elfo vietiin.
Hakkaaminen sikseen.
Teidän korkeutenne, Elfon kaappaaja tietää siitä pullosta, eli...
-Hän tavoittelee myös Elämän eliksiiriä. -Kun löydämme pullon, löydämme Elfonkin!
Lähettäkää kaikki ritarit etsimään pulloa! Perukaa muut etsinnät.
Etsimme ainoan oikean jumalan ensi vuonna.
Emme voi antaa ikuisuusriipuksen joutua vääriin käsiin.
-Kutsukaa salavihkaisin tappajamme. -Paikalla.
Älä tee noin.
Ritaritoverit, arvon lady ja Mertzin äiti, joka vaati päästä mukaan.
Ette edes huomaa minua. Älä röhnötä, mussukka.
Lähdemme etsimään -
kuolemattomuutta herrallemme, Dreamlandin kuninkaalle.
-Sekä Elfoa! -Suloista. Kaipaatte ystäväänne.
Jos ette löydä häntä, voin esitellä teidät pojalleni. Näytätte hänelle sopivalta.
LUMOTTU METSÄ
Noidan loitsukirja on avain kaikkeen.
Etsitään hänet ja kysytään, mitä hän tietää pullosta. Hänen uusi kotinsa on edessäpäin. Kun piparkakkutalo räjähti,
hän muutti sisarineen pienempään karkkimajaan.
Kymmenen minuuttia aikaa, ennen kuin satulamme sulavat.
Maistuisivatko kevyesti kirotut keksit?
Jos mentäisiin suoraan asiaan.
-Tämähän oli teidän, eikö vain, noita? -Kutsu vain Gweniksi.
Itse asiassa se kuului kelvottomalle ex-miehelleni Malfukselle.
Mahtavaa, kun joku mollaa eksäänsä. Anna mennä!
Malfus halusi vimmaisesti luoda Elämän eliksiirin.
Kun hän löysi ikuisuusriipuksen, alkoi syöksy alas.
-Missä hän on nyt? -Hän lähti ylös.
Hän eristäytyi yhteiskunnasta maan korkeimman vuoren huipulle.
Pirun jäähiletötterölle.
MONIEN SÄIDEN ROTKO
JODLAUS OMALLA VASTUULLA
PIRUN JÄÄHILETÖTTERÖ
"Uskaltaudutko Ainokaisen ansan luolaan?"
Kuka urheista ritareista astuu ensimmäisenä sisään?
Varmaankin hän.
Hyvä on. Ei minua turhaan kutsuta Mortimer Uhrattavaksi.
Nyt kun ainokainen ansa on laukaistu, luolaan lienee turvallista astua.
Minun jälkeeni.
Nyt kun kaksiosainen ainokainen ansa on laukaistu,
luolaan on yhä turvallisempi astua. Turbish? Mertz?
Entä jos se on kolmiosainen? Et lähetä mussukkaani tuonne.
Äiti...
Mitä? Enkö muka saisi huolehtia, nyt kun olet metallivaatteissa?
Mieluummin kuolen kuin kuuntelen tätä. Menen sisään!
Olen piilossa syvällä luolan uumenissa.
-Ette ikinä löydä minua! -Siinähän sinä olet!
-Oletko filosofi Malfus? -Olen.
Kuka olet sinä, joka läpäisi kaksiosaisen ainokaisen ansani?
Olen Sorcerio, hämmästyttävä velho. Ansoistanne ei ole vastusta...
Yli kahden hengen seurueille? Totta, sille pitää tehdä jotain.
Me etsimme ikuisuusriipusta.
Oletko käyttänyt sitä saavuttaaksesi kuolemattomuuden?
Kuolemattomuus on kirous.
Kun elämä on loputon, niin on kaikki muukin!
Monotonisuus ja toisto.
Monotonisuus.
Mihin jäinkään? Niin, toistoon.
Monotonisuus.
-Kerronpa tarinan. -Älä viitsi.
Tunsin kerran hurmaavan ja urhean neidon. Hänen nimensä oli Gwen.
Sen jälkeen rakastuimme toisiimme kiihkeästi.
Sellainen rakkaus muovautuu seikkailussa, ja sinetöidään makuuhuoneessa.
-Tuota minäkin haluan. -Varo, mitä toivot!
Vannoimme ikuista rakkautta toisillemme,
ja niinpä mietin, millaista olisi ikuinen rakkaus?
Se vaati vain pisaran haltijan verta. Minä käytin sitä, mutta Gwen kieltäytyi.
Hän oli fiksu. Olimme olleet jo 90 vuotta naimisissa,
emmekä olleet varmoja, ratkaisisiko 17. koiramme ongelmamme.
Ratkaisi se hetkeksi. Mutta sen jälkeen ei, joten erosimme.
Tulin tänne, mutta vasta hankkiuduttuani eroon siitä pirun pullosta!
Hankkiuduit eroon?
-Heitin sen yli Maailman reunan. -Onko sellainen paikka olemassa?
Kirsikkapuuntien varrella. Oikealle tanssiakatemiasta.
Mutta ei siitä pullosta ole teille hyötyä. Tarvitsette haltijan verta.
Meillä on haltija. Tai ainakin oli. Joku vei hänet.
-Joku, jolla oli tämä symboli vaunuissaan. -Onko hänellä teidän haltijanne?
Jos he saavat pullon käsiinsä, seuraukset ovat hirveät!
Etsikää hänet, se ja hänet! Ja ehkä samalla itsennekin.
Se on kuvattu kirjassani. Ei tämä niinkään ole kirja vaan kirje isälleni.
Näkemiin, Malfus. Haluan antaa lahjan avuksi tylsyyteen.
-Mitä minä hevosella? -Tämä ei ole tavallinen hevonen.
Naurava hevonen!
Hurraa! Luola täyttyy hevosen naurulla -
ja löyhkällä!
Menkäähän nyt. Ikuisuusriipus ei saa joutua vääriin käsiin.
Malfus, mistä tiedät, että me käytämme pulloa oikein? Et tiedä meistä mitään.
Tiedän teistä kaiken, Tiabeanie.
En sanonut nimeäni.
Se on pitkä juttu...
Naurusi tuo minulle iloa.
Syön pääsi viimeisenä.
ALEMPI JÄRVI
MÄDÄNTYNYT METSÄ
MAAILMAN REUNA LOITTONEVAN KIRKAISUN KOTI
Sitä kutsutaan reunaksi, mutta se on enemmänkin loiva mäki!
-Emme löydä Elfoa näin. -Siitäkö te vain välitätte?
Olen menettänyt kolme hienointa panssariani. Ja niiden sisällöt.
Tässä maailman pienin luuttu.
Käyn kysäisemässä lahjakaupasta.
Darrell, mitä tapahtuu asioille, jotka menevät yli reunan?
-Putoavat ikuisesti. Kaiketi. -Onko kukaan saanut mitään takaisin?
Yleensä ihmiset eivät halua heittämäänsä takaisin.
Myymme myös asioita, joita ihmiset eivät halua.
Shillingistä voin kaivertaa jonkun nimen, jota ei rakasteta.
-Ei kiitos, mutta otan tämän köyden. -Haluatteko kaiverruksen shillingillä?
Mitä osaa fraasista "ei kiitos" et ymmärrä?
Eitä.
-Mitä nyt? -Miksi sinä hyppäsit?
Rva Mertz näytti siltä, että aikoi sanoa jotakin.
Kiitos, kun pelastit meidät.
En niinkään pelastanut, vaan putositte päälleni.
Olkaa kuin kotonanne. Maistuisiko oksennettu lohi?
Ei. Ei todellakaan.
Ei pahalla, mutta mikä hitto nenääsi vaivaa?
Olen aarnikotka. Puoliksi ihminen, puoliksi lintu, puoliksi leijona.
Viimeinen naaras laatuani.
-Oletko nainen? -Sukupuoli on spektri.
Miksi te kuolette sukupuuttoon?
Näinä päivinä miehet tekevät haureutta muiden kuin jättiläislintujen kanssa.
Olisiko teistä auttamaan naista?
Onko kulttuurista omimista, jos puen nokan?
Älä riisu viittaasi. Katso nyt hänen pesäänsä.
Sisustin sen itse tänne pudonneilla esineillä.
Moniin on kaiverrettu. Tässä lukee: "Vihaan sinua, Darrell."
Onko tämänlaista pudonnut tänne?
-Ei. Mutta juuri tuo putosi tänne. -Saisiko sitä nähdä?
Ei. Vaihdoin sen vuosia sitten kuninkaan kanssa, jolla oli käärmekruunu.
-Kuninkaan? Mistä hän tuli? -Cremorrah'n kadonneesta kaupungista.
-Cremorrah'n? -Tietenkin. Cremorrah.
-Tuo on se kuumottava manaaja! -Minulla on nimikin.
-Big Jo. -Aivan.
Kiitos tiedosta, Lintumies. Säästit paljon aikaani.
Toisin kuin muut konnat, minä en paljasta suunnitelmaani.
Hyvää päivänjatkoa.
Ja minun mielestäni en ole konna. Uskon tekeväni hyvää.
Hän varmaankin vei Elfon! Lähdetään perään.
Lintumies, toimi!
Onko muita pyyntöjä?
-Apua! He sitoivat meidät! -Äkkiä, äitini suukapula löystyy!
Onnea matkaan. Antaa mennä!
Nopeammin, Porky!
Minulla on loistoajatus.
-Lintumies, toimi! -Voi veljet.
Hemmetti! Vielä toinen!
Tarvitsen 20 minuuttia ja ison lasin maitoa.
Tiputa nyt jotain heidän niskaansa.
-Mitä hyötyä siitä munasta olisi ollut? -Mitäs nyt?
Hiivitään eteen. Yllätetään heidät.
Suloista. Tuli minua ikävä.
Mitä...
Tämä voidaan tehdä helposti tai vaikeasti.
Helppo sopii minulle.
LINTUHEPUN MUNAMAAT
-Missä olen? -Rahtialuksen ruumassa.
Elfo? Missä sinä olet?
Rahtialuksen ruumassa.
-En näe sinua. -Olen säkissä.
Päälläni on jotain valtavaa. Kuin karhu!
Apua, se repii säkin!
Bean!
Onpa ihana nähdä sinua!
Voi noita kasvoja! Oli kova ikävä sinua!
Niin minullakin sinua!
Porkylla ja Big Jolla on kamala suhde.
Katsokaa! Cremorrah'n kadonnut kaupunki.
Olen nähnyt parempaakin.
Miten löydämme pullon, jos emme löydä edes kaupunkia?
Legendan mukaan ikuisuusriipus herää haltijan läheisyydessä.
Kun Elfo lähestyy sitä, pullosta alkaa kuulua ääni.
Odotatko minun ryömivän tässä pätsissä, kunnes kuulen piippauksen?
En, hra Elfo, vaan paistuvan.
Ei voi olla totta.
Onpa kuuma. Voi helvetti!
Kiitos, Bean. Ei polta enää.
Nyt tuska johtuu vain nöyryytyksestä.
Taisin löytää jotakin! Se voi olla...
Tie sisään.
-Mitä täällä tapahtui? -Maru tapahtui.
Täysin tuntematon juttu. Hengästyttää vain.
Cremorrah oli kuningaskunta, jolla oli valtava varanto... käärmeitä.
Heidän menestyvä käärmetaloutensa oli koko tunnetun maailman kateus.
Ihmiset rikastuivat niin, että taskuista pursusi käärmeitä.
Hiiritaloutta pyörittänyt naapurikuningaskunta Maru -
oli sekä kateellinen että pysyvässä ahdingossa.
Maru päätti hyökätä Cremorrah'n kimppuun,
mutta ilman armeijaa heidän piti tukeutua taikaan.
He loivat rohdon tuhotakseen kuningaskunnan ilman ainuttakaan miekkaa.
Maru kaatoi rohtoa Cremorrah'n niskaan, ja asukkaat kivettyivät saman tien.
Mutta kuningas ei ollut paikalla.
Väki oli selvästi rilluttelemassa kuninkaan poissa ollessa.
Voitteko kuvitella, mitä halveksuntaa?
En voi kuvitella. Mitä halveksuntaa.
Kuninkaan palatessa kaikki olivat jähmettyneet paikoilleen.
Siksi hän varmaankin halusi ikuisuusriipuksen voimat.
Siistiä.
Hänellä ei ollut haltijan verta, joten hänkin kivettyi.
Mutta se oli viimeisenä hänen hallussaan. Kun löytää kuninkaan, löytää pullon.
Siinä hän on.
Muistakaa tämä juhlava hetki, kun näimme kuningas Doriksen.
Yhtenä päivänä sitä on mahtava sivilisaatio,
seuraavana kuumottava kummitustalo.
Neljänkymmenenviiden vuoden manaus on johtanut minut tähän hetkeen.
Porky, lakkaa pelleilemästä ja etsi kuningas.
Et ikimaailmassa saa pulloa!
Et sinä ole kivikaartilainen! Kuka olet?
Olen Marun salamurhaaja keisari Cloydin palveluksessa.
Mikä on tehtäväsi?
Suojella ikuisuusriipusta! Ja vastata kaikkiin kysymyksiin!
Hiivitään pakoon tämän kalistelun suojissa.
Odota, Bean. Jos palaamme ilman pulloa, isäsi puhkoo verisuonen. Varmaankin sinulta.
Emme edes tiedä, missä se on. Ei kivettyneellä kunkulla.
Täällä on kuolleita hiiriä ja...
Ei mitään nähtävää.
-Kiinni jäit! -Ei! Päästä irti!
Sinun takiasi menetin käteni tulivuoreen.
Nyt sinä menetät jalkasi,
kun otan tämän kengän ja kaiken sen mukana.
Ihmekös, että Porky vihaa sinua.
-Uudenkarhea käteni! -Mene!
Hän vie pullon!
Eikö sinun pitänyt estää sen vieminen?
Vain sinulta. Tehtäväni on hoidettu.
Nähdään Helvetissä, kummajainen.
Katsotaan, mitä pidät pullottamisesta.
Ette ikinä pysty täyttämään huonetta hiekalla.
Pystymmehän. Sitä on aavikollinen.
Suunnitelmamme on toteutumaisillaan.
Dreamlandin lopulle.
Kyseenalaistan heidän pahat aikeensa, mutta mukava nähdä heidät iloisina.
Kuolemattomuus on hulluutta.
He, jotka sitä himoitsevat, sokaistuvat sille, mikä on arvokasta,
eli arkiselle elämällemme.
Se, että voimme elää ja sanoa...
Olen hyvin yksinäinen, mutta sinun pitää kyllä lähteä.