‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בין, זאת באמת את.‬
‫כן, אימא, זאת אני. גדלתי.‬
‫בעיקר השיניים שלי.‬
‫את... נהפכת לאבן.‬
‫אלוהים! ושחררת אותי? בין, אני...‬
‫אני לא מאמינה שחזרת.‬
‫זה מטורף כל כך.‬
‫אני לא באמת מאמינה שאת חיה ושאלפו מת.‬
‫הייתי חייבת לבחור בין...‬
‫הייתי חייבת לבחור בך.‬
‫תירגעי. אל תבכי, מתוקה. עכשיו אימא פה.‬
‫ההרגשה שלי כבר השתפרה.‬
‫איך קוראים לזה?‬
‫חיבה.‬
‫היי. מי שם?‬
‫הנסיכה טיאביני והמלכה דגמר!‬
‫את מתלוצצת?‬
‫הנסיכה בין תמיד שיכורה בשעה הזאת‬ ‫ואת אפילו לא בולעת מילים!‬
‫והמלכה דגמר?‬
‫כבר שנים שהיא מתה.‬
‫לא, אבל כבר יותר מעשור שלא אכלתי,‬ ‫אז תמהרו ותפתחו את השער.‬
‫הוד רוממותך...‬
‫מגיע לי הגורל הזה על כך שפקפקתי בך.‬
‫הסירחון הבלתי נשכח של גללים וכרוב מורתח.‬
‫יש כרוב?‬
‫רוחה של המלכה דגמר.‬
‫זו באמת את?‬
‫בנטי. עדיין סתומה באופן מקסים, אני רואה.‬
‫סתומה כמו שהיום ארוך, הוד רוממותך.‬
‫די ללחוץ על הציץ המלכותי, יקירתי.‬
‫מכשפיו, אודבל.‬
‫אני לא מאמין למראה עיניי.‬
‫אבא! לא תאמין! פתח!‬
‫נו, באמת...‬
‫האם הקדושה של בין.‬
‫זאת באמת את?‬
‫אולי תנשק אותי ותגלה?‬
‫כבר 15 שנה שאני חולם על הרגע הזה.‬
‫תראו אותך. לא השתנית בכלל.‬
‫ואתה. רק נעשית גדול יותר...‬
‫טוב יותר.‬
‫התעצבתי כל כך ממותך שהתנחמתי באוכל.‬
‫אבל חזרת!‬
‫בואי נערוך סעודת ענק!‬
‫אין צורך בכל תשומת הלב הזאת, מתוק.‬
‫אארגן משהו קטן ובטעם.‬
‫דגמר!‬
‫- פרק עשירי‬ ‫דרימלנד נופלת -‬
‫מדהים.‬
‫כל השטויות עם דם האלפים הקסום בסוף השתלמו.‬
‫זה לקח עונה שלמה, אבל בסוף השתלמו.‬
‫ובעונה, כוונתי לסתיו או קיץ‬ ‫או מה שזה לא יהיה.‬
‫שמעו, שמעו!‬
‫עם שובה לחצר המלכות לראשונה זה 15 שנה,‬
‫פעם פסל, כעת יפה כמו פסל,‬ ‫זו דגמר הדגמרהיבה!‬
‫ההמתנה הארוכה הסתיימה.‬
‫מלכתכם הנפלאה הגיעה.‬
‫איזה מתוק אתה, יקירי.‬
‫תודה על קריאות התדהמה טובות הלב.‬
‫נפלא ל...‬
‫גבירותיי, יהיה בסדר.‬
‫אודבל, תסביר איך יהיה בסדר.‬
‫אתחיל בהיכרות.‬
‫המלכה אונה מדרימלנד,‬ ‫הכירי את המלכה דגמר...‬
‫גם מדרימלנד.‬
‫התקשרו מחנות שערות הסבתא.‬
‫תחזירי להם את השיער שלהם.‬
‫באמת, התחתנתי איתה רק כדי שיבנו את התעלה.‬
‫כמה פרקטי.‬
‫כן, פרקטי ביותר.‬
‫היא גם העניקה לי בן‬ ‫אז עכשיו סוף סוף יש לי יורש עצר.‬
‫גם פרקטי.‬
‫ואפשרת לדו-חיים הזאת‬ ‫לגדל את טיאביני היקרה שלי?‬
‫לא. בנטי גידלה אותי.‬
‫וחבורת שיכורים ידידותיים בפאב.‬
‫שלימדו אותי את אמנות הדקירה העדינה.‬
‫תאמיני לי, שמרתי אותה בדרך הישר.‬
‫כשהיה לי זמן.‬
‫אבא ניסה במשך שנים למצוא את סם החיים.‬
‫חיפשנו בכל העולם.‬
‫אנשים טובים מתו כדי להחזיר אותך, בובה.‬
‫כן, כמו אלפו, החבר הכי טוב שלי.‬
‫כן, הממזר המתוק והמסכן עם הראש המצחיק.‬
‫אתגעגע אליו.‬
‫נשמע לי שהוא ראוי ללוויה מופלאה.‬
‫רעיון נהדר.‬
‫אמצא מישהו שידוג אותו מתוך בור הגופות.‬
‫- אלפו -‬
‫אתם יודעים, אתגעגע לאלפו הזה.‬
‫הוא השקה את הצמחים שלי כשהייתי בגמילה.‬
‫היי, טס, מה קרה לעין שלך?‬
‫נאלצתי להפסיק להשתמש בעין.‬
‫כואב מדי לראות כל הזמן את האמת.‬
‫לכן בני אדם נוטים להימנע ממנה.‬
‫התהלוכה עזבה בלעדיי.‬
‫זה חבל.‬
‫אני מאשים את עצמי כי בכלל לא שמתי לב.‬
‫מקומה של מלכה לצד המלך.‬
‫המלכה אונה. כמובן. זה ממש מביך.‬
‫בבקשה, שבי במקומי. אמצא מקום ישיבה אחר.‬
‫ככה עדיף.‬
‫כן, בטח. שתיכן איתי.‬
‫יש מספיק זוג לכולן.‬
‫ביני, תתחילי כבר בהספד.‬
‫בסדר, מתחילים.‬
‫אלפו ואני היינו חברים במשך חודשים מעטים,‬
‫אבל אלה באמת היו החודשים הכי טובים בחיי.‬
‫למרות שחלק גדול מהזמן הזה התבזבז‬
‫כשביצעו בו ניסויים רפואיים ברבריים...‬
‫היא מדברת עליי.‬
‫...הוא שינה את נקודת המבט שלי.‬
‫בממלכה של חתולים מדברים‬ ‫וחזירים מכושפים ופיות זונות,‬
‫אלפו קרקע אותי במציאות.‬
‫אני ממש, ממש אתגעגע אליו.‬
‫נוח בשלום על משכבך, חבר.‬
‫מצטער שנאלצו לקבור אותך באקווריום הזה.‬
‫אחרי המלך הולכת המלכה!‬
‫מצטערת, המלכה אונה.‬ ‫לא התכוונתי לדרוך לך על היבלות.‬
‫בפעם האחרונה, אני לא חזיר יבלות!‬
‫את תכבדי אותי!‬
‫את לא המלכה. את גופה שהוחזרה לתחייה.‬
‫איך העזת!‬
‫מלחמת מלכות!‬
‫הוד רוממותך, עשה משהו.‬
‫גבירותיי! באמת!‬
‫אני חש יותר מבוכה מאשר התעוררות מינית.‬
‫אלפו! לא!‬
‫תירגעי. עכשיו הוא עם הסרטנים.‬
‫אימא! אלוהים, את בסדר?‬
‫את יודעת מה, אונה? את מטורפת!‬
‫אולי פשוט תסתלקי מפה?‬
‫אני חוזה צרות בעתיד של מישהי.‬
‫תצטרך לבחור, מלכי.‬
‫לא יכולות להיות לך שתי מלכות.‬
‫לא אוכל לומר לאחת מהן להתחפף.‬ ‫דגמר היא אהבת חיי.‬
‫והמלכה אונה היא אמו של דרק, יורש העצר.‬
‫למרות זאת, היא לא אהודה על הממלכה.‬
‫קיבלנו עשרות תלונות‬ ‫על היללות שלה בשעות הלילה המאוחרות.‬
‫אם נשפיל את אונה,‬ ‫המשמעות עלולה להיות מלחמה נגד דנקמייר.‬
‫המלכה אונה איננה מועילה עוד.‬
‫לא נראה לי שלאיש יהיה אכפת אם היא תיעלם.‬
‫אנחנו נראה מי ייעלם.‬
‫ביקשתי מאודבל שיפנה את הלו"ז שלי‬ ‫אז יש לנו לילה שלם לעצמנו.‬
‫יקירי. כזה שאפתן.‬
‫סליחה. תסלחו לי. חתול עם כדור.‬
‫בין, מסכנה שלי!‬
‫איזה יום נוראי עבר עלייך.‬
‫בואי נשתה יותר מדי יין ונשכח מהכול.‬
‫חשבתי שאנחנו נשתה יין ונשכח מדברים.‬
‫אבא, בחייך!‬
‫זאת ההזדמנות הראשונה שלי לנהל שיחה עם הורה‬
‫בלי שאת מחציתה ימלמלו מתחת לשפם.‬
‫מה זאת, ירידה עליי? טוב, בסדר.‬
‫לסלק אותי... אני צריך... אני נשבע...‬
‫מטופש.‬
‫אני לא מאמין שירדתי לרמה שאני מדבר איתך.‬
‫ההרגשה הדדית, אבל הנה אנחנו...‬
‫אז איך אתה... אונה!‬
‫היי, מתוקה, חכי! בואי נדבר.‬
‫לעזאזל. טוב, זה יהיה עוד לילה ארוך ובודד.‬
‫לילה טוב, ויפ, ואפ.‬
‫אל תתגנב מאחורי בחור...‬
‫רגע, אין סיבה לפחד.‬
‫איזה טמבל אני. זה סתם פסל של פנדרגסט...‬
‫שלא ראיתי מימיי.‬
‫שפיסלו בפוזה משונה ולא סבירה.‬
‫נו, טוב. לך תדע מה נחשב בימינו לאמנות.‬
‫ביקשתי שיכינו לנו בראנץ'.‬
‫כל המנות האהובות עלייך,‬ ‫ביצי דודו שלוקות, בייקון חד-קרן וואפלים.‬
‫כמה מתחשב, אבל בין ואני יוצאות לרכיבה.‬
‫בסדר. היזהרי, יקירתי.‬
‫אוהב אותך, פיצי-ויצי!‬
‫טיפת כבוד עצמי, בנאדם.‬
‫אתה מלך, לא איזה שוטה זקן כמה לאהבה.‬
‫איך נעשית כזה?‬
‫אתה באמת רוצה לדעת?‬
‫אז מזוג משקה, הצת סיגר, ותן לי את שניהם.‬
‫הייתי מוכר כזוג, הנסיך הלוחם.‬
‫הספיק לך?‬
‫כן. אני בסדר.‬
‫אחי הבכור, יוג, יורש העצר,‬
‫הורעל באופן מסתורי.‬
‫אז הכתר היה שלי,‬ ‫אבל לא הייתי שליט. הייתי לוחם.‬
‫להילחם, להתחרות, לנצח.‬
‫זה היה כל מה שרציתי לעשות...‬
‫עד שראיתי אותה.‬
‫בתו של אציל מארץ רחוקה,‬
‫והיא הייתה כל מה שרציתי מעולם.‬
‫חיינו המשותפים היו מושלמים,‬
‫והם נעשו רק מושלמים יותר‬ ‫כשבתנו היחידה נולדה.‬
‫יש לה האף של אבא שלה.‬
‫תפיסה טובה.‬
‫אבל אז הגיע הלילה הגורלי ההוא.‬
‫אחרי שאחי הורעל, נזהרתי כל כך,‬
‫אבל בחלוף הזמן,‬ ‫הייתי מאושר כל כך שפשוט די... שכחתי.‬
‫אני חושש שהטועם מאחר, מלכי,‬
‫אבל הבאתי בקבוק מהמרתף.‬
‫החותם שלם.‬
‫לא, ביני. זה לא בשבילך!‬
‫אלי יודע שכבתי, תשתי הרבה כשתגדלי.‬
‫בוא, זוגי. תרים כוסית.‬
‫ענבים!‬
‫לחיי משפחתנו הקטנה.‬
‫לא!‬
‫בבקשה, לא היא. לא!‬
‫בין?‬
‫הרעל נועד לי,‬
‫אבל משום שבין החליפה בין הכוסות,‬ ‫אני שרדתי,‬
‫ודגמר האהובה שלי נהפכה לאבן.‬
‫כעת אני שפכתי את לבי בפניך.‬
‫ספר לי אתה, איך נעשית חתול מדבר?‬
‫תמשיך לתקוע ואפלים בפה‬ ‫בזמן שאני אחשוב על תשובה.‬
‫לכאן אני באה כדי לנקות את הראש‬ ‫או להתאושש משכרות.‬
‫אני לא מאמינה שהמקום בקושי השתנה.‬
‫את מכירה אותו?‬
‫נהגתי לבוא הנה כשהזדקקתי לרגע לבד.‬
‫אביך, שיבורך, אבל יש לו קול חזק.‬
‫איזה מגניב ששתינו באות הנה!‬
‫ספרי על עוד משהו שאת אוהבת.‬
‫אני אוהבת את הריח של דשא רטוב.‬ ‫-גם אני!‬
‫כמה מצחיק. אנחנו דומות כל כך!‬ ‫בסדר, האוכל המועדף על שלוש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫בירה!‬ ‫-בירה!‬
‫תינוקת שלי. את צמאה?‬ ‫-תמיד.‬
‫אל הפאב.‬
‫אני חוששת שימיי ספורים.‬
‫נשלח הודעה דחופה אל דנקמייר.‬
‫אף מילה על זה לאיש. משפחת המלוכה תתנגד.‬
‫לעזאזל איתם!‬
‫זוג ישלם. דגמר תשלם! טיאביני תשלם!‬
‫הם כולם ישלמו!‬
‫עליי להזהיר את הנסיכה.‬
‫- השרביט המעופף -‬
‫בחייך, מרטין, חתיכת טמבל. תכוון!‬
‫אני אוהבת שאת כבר מכירה את כולם.‬ ‫זה כמעט כאילו מעולם לא עזבת.‬
‫כמעט.‬
‫אני מצטערת שלא הייתי כאן.‬
‫אני יודעת שעברת כמה שנים קשות.‬
‫זריקה גרועה, חבר!‬
‫אני בטוחה שאביך השתדל.‬
‫בגללו החבר שלי נהרג.‬
‫כן, טוב, אמרתי "השתדל".‬
‫זרוק את הדבר הארור, ויין!‬
‫כפי שאמרתי,‬
‫אביך עשה כל שביכולתו,‬ ‫אבל ילדה פשוט זקוקה לאמה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אלוהים, אין לך מושג כמה התגעגעתי אלייך.‬
‫אני שמחה כל כך שחזרת.‬
‫ולא אלך לשום מקום בלעדייך, בין.‬
‫זכרי את זה.‬
‫היי, בנטי,‬ ‫תוכלי לכוון את המעידות שלי אל המיטה?‬
‫אני פשוט צריכה... זה... אני יודעת...‬
‫בסדר, אני יודעת שאת עדיין‬ ‫בהלם מכך שאמי חזרה.‬
‫גם אני בהלם. כלומר, זה מזעזע.‬
‫זה מזעזע.‬
‫אבל, היי, בנטס...‬
‫זה העניין. הנה העניין החיובי,‬
‫לא תצטרכי לעשות כל כך הרבה‬
‫כי היא תחזיק לי את השיער וכל מיני.‬
‫את יודעת? את מבינה אותי?‬
‫בנטס?‬
‫מה את עושה?‬
‫אלוהים!‬
‫אתם חייבים לעזור לי! בבקשה!‬
‫בנטי נהפכה לאבן ואני פשוט...‬
‫לא.‬
‫חייבים לעשות משהו. עכשיו!‬
‫כל אחד עלול להיות הבא בתור.‬
‫אסור לנשים לפנות למועצה.‬
‫אבל אתה היחיד כאן!‬
‫אז זה הוחלט פה אחד.‬
‫שתקו, בסדר?‬
‫הייתי צריך לעשות משהו קודם,‬ ‫אבל עכשיו אין לי בררה.‬
‫אני חייב לפעול.‬
‫אני שונא לפעול!‬
‫אבל נגד מי, מלכי?‬
‫זאת חייבת להיות אונה.‬
‫היא סוף סוף התחרפנה‬ ‫אחרי שנים שהיינו שמוקים כלפיה.‬
‫כל מתקפה נגד המלכה אונה‬ ‫תיתפס כמתקפה נגד דנקמייר.‬
‫מלחמה שתצטרך להילחם‬ ‫כשמרבית הקבינט שלך נהפך לאבן.‬
‫זוג היה הלוחם הכי דגול‬ ‫שדרימלנד ראתה מעולם.‬
‫אתה מעז לפקפק בכושרו לצאת לקרב?‬
‫כלל לא.‬
‫רק בכמה חכם להתקדם ללא אסטרטגיה ל...‬
‫הבגדים שלי ממש כבדים.‬
‫נוכל לנהל את השיחה הזאת בישיבה?‬
‫אתם יודעים מה? לא משנה.‬
‫זוגי, אתה חייב.‬ ‫לפני שהיא תפגע באחד מאיתנו.‬
‫אסור שיקרעו שוב את משפחתנו.‬
‫"עוד תה, גנרל?"‬
‫"בהחלט, בחורי הטוב."‬
‫אבא! לכבוד מה הביקור הזה?‬
‫אז תקשיב, בן.‬
‫אמך ואני, לאחרונה חווינו כמה...‬
‫קשיים,‬
‫ואני רוצה לנעול אותך במגדל עד שנפתור הכול.‬
‫בסדר. אבל תוציא אותי בהמשך?‬
‫בטח. ברגע שנפתור הכול,‬ ‫מי שישרוד יבוא להוציא אותך.‬
‫בסדר, אבל אני עדיין סובל מסיוטים‬ ‫מהמחבת הגדולה ההיא.‬
‫לא מצאנו את אונה בשום מקום, מלכי.‬
‫אני חושש שאנחנו טעינו כשבטחנו בה.‬
‫היא תוכל לפגוע בכל אחד מאיתנו בכל רגע.‬
‫חייבים להתפצל ולחפש אותה.‬
‫יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫קדימה, מלכי. אל תשאל על העין הרביעית שלי!‬
‫כדור כל-יכול, האם אונה עדיין בדרימלנד?‬
‫"כן".‬
‫חכה, התשובות שלו לעתים חידתיות.‬ ‫המלכה אונה בטירה?‬
‫"הסכנה קרובה".‬
‫תנו לי לנסות.‬
‫איפה...‬
‫מספיק! אין זמן לקסמים זולים.‬
‫עלינו להגן על עצמנו. אני אשמור על בין.‬
‫ואנחנו נמצא את אונה.‬
‫אשתמש בכישורים שלי כצייד‬ ‫ואודבל ישתמש בדיפלומטיות שלו‬
‫כדי לדקור אותה עם ידית מטאטא.‬
‫אחריי, יקירתי. נהיה מוגנות כאן למעלה.‬
‫אבא בכלל יודע על החדר הזה?‬
‫לא. שמו "הספרייה".‬
‫אז מה קרה פה?‬
‫תעלול מגניב.‬
‫ואז מה קרה?‬
‫תנו לי לנסות. איפה...‬
‫אפשר לנסות להחזיר לאחור עוד קצת?‬
‫למעשה, עוד הרבה?‬
‫עכשיו תוכלי להירגע ולנשום אוויר צח.‬
‫ביליתי כאן למעלה הרבה לילות,‬
‫צפיתי בכוכבים, בירח, בשכנים.‬
‫אימא? זה מעולם לא קרה לי,‬ ‫הדבר עם האצבעות שלי.‬ ‫עם התבגרותך, תשימי לב לעוד הרבה שינויים.‬
‫אני כבר יודעת.‬
‫זאת לא שיחת סקס.‬
‫איזו מין שיחה זו?‬
‫יש כמה דברים שאת צריכה לדעת על עצמך, בין.‬
‫אלוהים!‬
‫אגף חולי הנפש הישן של הטירה.‬
‫מישהו השאיר את הדלת פתוחה.‬
‫היי.‬
‫אונה, זאת את? התגעגעתי אלייך כל כך, בובה.‬
‫מהר, דקור אותה בצוואר!‬
‫תירגע.‬
‫יש לי משהו אמיתי שיחרפן אותך.‬
‫אחי, האמת הייתה מתחת לאף שלך מההתחלה,‬
‫אך היית מאוהב מכדי לראותה.‬
‫תראה לנו מה קרה פה.‬
‫בסדר, עכשיו תחזור 15 שנה.‬
‫לחיי משפחתנו הקטנה.‬
‫לא!‬
‫בבקשה, לא היא. לא!‬
‫בין?‬
‫מדהים.‬
‫זה בדיוק כפי שזכרתי את זה.‬
‫רק שהפעם תצפה בזה מפה.‬
‫...אבל הבאתי בקבוק מהמרתף.‬
‫החותם שלם.‬
‫דגמר?‬
‫היא הרעילה את היין?‬
‫אבל אם בין‬ ‫לא הייתה מחליפה בין הכוסות, אני הייתי...‬
‫בגינה כשיונים מחרבנות לך על הראש.‬
‫יותר מתמיד.‬
‫אבל הקדשתי לה את חיי. אני...‬
‫איך היא יכלה?‬
‫נראה שהיא שמרה ממך כמה סודות, בחורי.‬
‫מה... פינת פיצ'פקס נפתחת?‬
‫העניין באביך, טיאביני,‬ ‫הוא שהוא רוצה לשנות אותך.‬
‫אני רציתי אותך כפי שנולדת להיות.‬
‫מה נולדתי להיות? אימא?‬
‫אותיות קטנות ארורות.‬ ‫כדאי מאוד שזה יהיה הנכון.‬
‫את.‬
‫האישה היחידה שאי פעם אהבתי.‬
‫את יודעת מה עשיתי למענך?‬ ‫על מה ויתרתי כדי להחזיר אותך?‬
‫אלפו, הלוואי שהייתי יכולה לראות אותך‬ ‫פעם אחת אחרונה.‬
‫את יודעת, יכולנו פשוט ללכת לייעוץ זוגי.‬
‫זה גדול בהרבה ממך וממני, יקירי.‬
‫זה קרב אפל בן אלפי שנים והגורל של בתנו.‬
‫לא אם זה תלוי בי.‬
‫בחייך!‬
‫מה זה? סליים?‬
‫גייסו את הצבא! הממלכה תחת מתקפה!‬
‫של אויב חסר רחמים שדבר לא יעצור אותו!‬
‫אשתי!‬
‫איזו מהן?‬ ‫-יש לי טעם מעולה, נכון?‬
‫חייבים ללכת, יקירתי. מהר. המתקפה החלה.‬
‫מה? מתקפה של מי?‬
‫אני חוששת שזו אונה.‬ ‫היא בדרך לפגוע בנו. בך.‬
‫בי?‬
‫את, ורק את, המפתח לעתיד של הממלכה הזאת.‬
‫את זקוקה רק להדרכתי.‬
‫באמת?‬
‫מלכי, גייסנו את החיילים.‬ ‫תסתלקו. תברחו! תצילו את עצמכם.‬
‫ממה?‬
‫אוי, לא!‬
‫אני זה שאמור להרוג את כולם.‬
‫אני זה שאמור להפחיד את כולם.‬
‫את!‬
‫רגע, זה... זה פשוט... זה הרבה.‬
‫אני יודעת, מתוקה. מכאן.‬
‫למה התכוונת כשאמרת, "עתיד הממלכה הזאת"?‬
‫את אומרת שאני מעין גיבורה?‬
‫הם כאלה מונחים יחסיים, נכון, יקירתי?‬
‫גיבור ונבל? צעד אחד למעלה.‬
‫לא אמרתי "נבל".‬
‫אימא, למה עשית את זה?‬
‫רק כך יכולתי להשתיק אותך.‬ ‫עכשיו, שחי לספינה הזאת.‬
‫ברוכות הבאות, המלכה דגמר והנסיכה טיאביני.‬
‫אימא, מהם היצורים האלה‬ ‫ולמה הם מביטים בי ככה?‬
‫בין, יש לך המון ללמוד‬ ‫והרבה דברים נפלאים לראות.‬
‫צאו לדרך! אל המולדת ואל עתיד מזהיר!‬
‫אני מניח שהיתרון היחיד הוא‬ ‫שעכשיו לא נותר לי מה לאבד.‬
‫מלבד הדבר שאומר שאני מלך!‬
‫בחייכם!‬