‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bun, cine aruncă următorul?
‎Dumneata, străinul obez, vino în față!
‎Haide, șapte! Șapte e cu noroc.
‎Tati are nevoie de o pereche nouă ‎de ghete ascuțite.
‎Huo! Unu-unu. Ai pierdut din nou.
‎Vrei să-mi dai sufletul acum
‎sau mi-l dai în rate, ‎ca să-l pot zdrobi lent?
‎Ascultați-mă, degeneraților!
‎Diseară avem musafiri,
‎așa că tăiați-vă unghiile ‎și scobiți-vă în nas înainte de cină!
‎Și în timpul cinei ce mai facem?
‎Stați cuminți,
‎faceți conversație interesantă ‎și nu mă faceți de râs.
‎Cred că putem face toate astea mai bine ‎la o cârciumă.
‎Coborâți podul!
‎- Ne ducem la cârciumioară, nu-i așa? ‎- Nu.
‎- Bâști!
‎Ridicați podul!
‎Era să mă uitați.
‎Nu! Tu nu vii.
‎ZOG ‎UCIGAȘUL DE BESTII
‎Vă rog? Zău așa, vă rog!
‎Distracție, prieteni!
‎Fie! Ești o soră rea, urâtă și crudă, ‎o vrăjitoare
‎și oricum n-aș vrea să fiu văzut cu tine.
‎Dar pot veni și eu, te rog?
‎Derek, du-te acasă! Ești un frate rău.
‎Dar, de când a plecat mama, ‎mă simt tare singur.
‎Fă-ți un prieten!
‎E simplu. Te plimbi pe-aici ‎și te prefaci că nu ești enervant.
‎Dar sunt enervant.
‎Nu toți ne găsim un elf ‎care să vrea să facă sex cu noi.
‎Luci-Tuci îți stă la dispoziție!
‎Ceva tare, ‎ca să uit de micul Lord Mormoloc.
‎Șase păhărele cu urină de demon ‎vin imediat!
‎Cred că e greu să se țină un puțoi ‎tot timpul după tine, nu?
‎Bean?
‎Crezi că e? Crezi că e greu?
‎Nu vreau să fiu nesimțită cu Derek, ‎dar scoate ce e mai rău din mine.
‎De când s-a născut.
‎Beanie, ești pregătită ‎să-ți cunoști frățiorul sau surioara?
‎Sau micul dejun?
‎Nu de acolo ai zis că vin bebelușii.
‎Sincer să fiu, nici eu nu sunt sigur ‎cum funcționează lucrurile.
‎Te rog, e foarte simplu. ‎Împing și iese copilul.
‎Derek.
‎De atunci, Derek a fost ‎moștenitorul tronului.
‎Și a avut ocazia să facă ‎toate chestiile tari pe care mi le doream.
‎Jap!
‎E-n regulă, Bean. ‎Nu-ți fie teamă să folosești pintenii!
‎Nu vreau să te rănesc, Bunty, ‎dar trebuie să mergi mai repede.
‎Nicio grijă!
‎La revoluție, ne vom răscula ‎și vă vom ucide pe toți.
‎Știu că nu e vina lui, ‎dar mi-aș dori să moară.
‎Măcar pare la fel de nefericită ca mine...
‎Poate mă duc să mă înec în mare.
‎Sunt amfibian.
‎Mamă, știu că ești acolo. ‎Mi-aș dori să fii aici.
‎Încă am coșmaruri cu tigaia uriașă.
‎Și Bean mă urăște fiindcă voi deveni rege,
‎dar nici nu știu dacă-mi doresc asta.
‎Dar nu pot vorbi cu nimeni, ‎mai ales cu tata.
‎Mi-e dor de oul meu.
‎Vai, priviți-l cum înfulecă!
‎Cred că e plăcut să mănânci în neștire.
‎Mai vrei niște cap de capră? ‎Stai să-ți tai o felie sănătoasă.
‎Regina nu ni se alătură în seara asta?
‎A fugit în lume ca să se facă pirat.
‎Regina Dagmar? A fugit în lume ‎ca să se facă pirat? Vai de mine!
‎Dagmar? Nu.
‎Ea a încercat să mă omoare.
‎Vorbeam de a doua soție. Știi tu, șopârla.
‎Amândouă au fugit în lume.
‎Regret să vă văd la pământ, ‎dar măcar n-ați căzut de sus.
‎Hei! Dacă vrei să știi, ‎sunt cel mai bogat om din regat.
‎Recunosc că n-am asociat niciodată ‎cuvântul „bogat” cu dv.
‎Îmi puteți aduce o furculiță?
‎Regret, dar o folosește regele.
‎Vă mulțumesc încă o dată ‎pentru cina folositoare.
‎LICĂREȘTI
‎Ce e? Ai diamante în pantofi?
‎Nu, sufăr de gută.
‎Gută. E o boală regească. ‎A regilor prosperi.
‎Un trup durduliu și bolnav e semnul ‎succesului în societatea modernă.
‎Am și eu burtă.
‎- Dar gută n-aveți. ‎- Pot face rost.
‎- Mă-ndoiesc. ‎- Dispari!
‎Să mă chemați când aveți gută.
‎La Licărești, repede!
‎Marea carte a bolilor hidoase. ‎Ia să văd!
‎„Calculi, cangrenă, girafie, giroscrot.”
‎Da, iată! „Gută.”
‎Ce imagini dezgustătoare!
‎„O boală dureroasă de articulații, ‎cauzată de un stil de viață sedentar,
‎de consumul excesiv de alcool
‎și de o dietă bogată în șuncă, ‎multă carne și grăsime din tigaie.”
‎Boala asta mă descrie pe mine, ‎iar tu mă vei ajuta s-o iau.
‎Dar, sire, guta poate fi fatală.
‎Și ce dacă? Nimeni nu trăiește prea mult ‎zilele astea. Tu câți ani ai?
‎- Treizeci și unu. ‎- Frate!
‎Bețivilor, așteptați! Trebuie să închid.
‎Simt că voiam ‎să vă avertizez în legătură cu ceva.
‎A, da! Cu scările.
‎Pare atât de singur!
‎Am fost și eu în locul lui.
‎Adică, pe plajă... cu prietenii. ‎Și încă mulți.
‎I se pare greu că mama lui muncește.
‎Să se plângă când maică-sa va încerca ‎să-i înșurubeze coroana pe cap.
‎Dar coroana era frumoasă.
‎Da, mai mult contau șuruburile ‎decât coroana.
‎Ce dracu' e aia?
‎Salutare, micuțule!
‎Vrei să fii prietenul meu?
‎Îți voi spune Slinosul ‎și vom fi prieteni la cataramă.
‎Când mă voi însura, ‎îmi vei fi cavaler de onoare.
‎Apoi, nu-ți va plăcea de soția mea, ‎dar mai târziu voi divorța
‎și vom fi prieteni mai buni ca oricând.
‎Trebuie să plec.
‎Încerc să plâng o oră înainte de culcare.
‎Pe mâine, Slinosule!
‎Mi-aș dori să fii tu sora mea.
‎Doamne! Ai mâncat pescărușul ăla?
‎Fiindcă și eu fac la fel.
‎CAPITOLUL AL XVII-LEA ‎ÎMBRĂȚIȘAREA CARACATIȚEI
‎N-ai putut să-mi dai Elixirul Vieții.
‎Dă-mi măcar o boală bună!
‎Dar am promis ‎să respect Jurământul Vrăjitorilor.
‎Pot să-mi folosesc vrăjile doar în slujba ‎binelui. Nu vă pot îmbolnăvi de gută.
‎Atunci, voi găsi pe cineva care poate.
‎Eu!
‎Tu?
‎Am renunțat la o slujbă de vis, ‎în care făceam oamenii să sufere,
‎dar să ajut un om să mănânce ‎până se îmbolnăvește?
‎Ai putea fi capodopera mea.
‎E bun.
‎Ce mai ai?
‎Un trabuc învelit în șuncă, ‎sac gras de slănină ce ești!
‎Ești angajat.
‎Hei, Derek! Ce faci, bărbate?
‎De fapt, încă nu sunt bărbat.
‎Deși uneori simt un gâdilat ciudat ‎când mă gândesc la împăiere.
‎Mă rog, pari singuratic, fără prieteni
‎și m-am gândit... ‎să vin să văd care-i treaba.
‎Am un prieten. Vrei să-l cunoști?
‎Sigur. Bună, prietene invizibil ‎al lui Derek! Încântat de cunoștință.
‎Nu e invizibil. Trăiește într-o băltoacă.
‎Am descoperit ușa asta ‎când căutam uși ascunse.
‎Cred că pe-aici vin șobolanii noaptea ‎în camera mea.
‎Ai grijă! Treptele sunt alunecoase.
‎O cameră secretă și puturoasă.
‎Ce dracu' sunt sticluțele alea ciudate?
‎Nu sunt sticluțe, idiotule! Sunt amfore.
‎S-a înțepenit.
‎Asta e o plajă ‎unde hainele sunt opționale.
‎Nu.
‎Elfo, ți-l prezint pe Slinosul.
‎Slinosule, vino și salută! Hai, băiete!
‎Nu prea e sociabil.
‎De-am avea ceva să-i dăm de mâncare...
‎Mănâncă orice, în afară de conuri de brad.
‎Slinosule, te-ai făcut mai mare!
‎E o caracatiță cu un ochi. ‎De când îl cunoști?
‎E cel mai vechi prieten al meu. ‎De patru zile.
‎Elfo, îți place ‎să-ți folosești imaginația?
‎Nu.
‎En garde!
‎Ai grijă cu bățul ăla! E plin de scoici.
‎Da, alea sunt bijuteriile.
‎Nara mea dreaptă!
‎O lovitură aproape mortală.
‎Victorie!
‎Acum ești prizonierul meu corpolent.
‎Nu! Voi ceda sub tortură. ‎Nu prea am voință.
‎Stai! Ce sunt toate astea?
‎Ruladă cu plămâni, turte cu untură, sos ‎cu sânge, chiftele cu ficat și brânză.
‎Bine.
‎Dă-o pe gât, gutosule!
‎Dac-o vei ține tot așa, ‎în scurtă vreme vei fi grav bolnav.
‎- Ai terminat chiftelele? ‎- Încă una.
‎Unde mi-a fost capul?
‎Hei! Nu te mai tângui! Ai un musafir.
‎Nu vezi că mor de durere?
‎Am degetul umflat ca un pepene cu sânge. ‎Nu sunt în stare să primesc pe nimeni.
‎E Ducele de Licărești.
‎Să intre!
‎Doamne, rege Zog! Așadar, ‎poveștile fantastice erau adevărate.
‎E cel mai glorios lucru ‎pe care l-am văzut vreodată.
‎Îmi dați voie să-l ating?
‎Îți dau.
‎Bong!
‎Rege al tuturor regilor,
‎mă înclin în fața celui mai măreț ‎și mai gras deget din ținut.
‎A meritat. Acum arată-mi degetul tău!
‎Nu v-a spus nimeni ‎care e următorul stadiu al gutei?
‎Vai de mine! Priviți aici!
‎Exact. Mi-au tăiat piciorul infectat.
‎Păcat că încă nu s-a inventat anestezia.
‎Vă așteaptă o distracție pe cinste.
‎Bine, gata cu spectacolul! ‎Duce, mișcă-ți fundul afară de-aici!
‎Pisica vorbitoare e foarte autoritară.
‎Acum ce mai e?
‎TEMNIȚĂ
‎Aș prefera să-mi dai frumos pâinea.
‎Temnița mea, regulile mele.
‎Elfo, erai aproape mișto, ‎dar uită-te la tine acum!
‎E mișto. ‎Mi-a pus plușurile în ordine alfabetică.
‎Nu le atinge! Toate au păduchi.
‎- Ce-a fost asta? ‎- Nu știu.
‎Dar mereu se țipă pe-aici.
‎Avem o temniță,
‎o cameră de tortură, o grădiniță și o...
‎Ăla n-a fost țipăt de copil. ‎Să vedem cine a murit!
‎Cred că ducele a explodat din cauza gutei.
‎Semne de aspirație, gaură de tentacul...
‎E clar că omul ăsta a fost ucis ‎cu o caracatiță.
‎Ești drogat?
‎Liniște! Un criminal umblă liber ‎prin castel.
‎Fiți atenți la un bărbat, la o femeie ‎sau la un elf cu o caracatiță!
‎Bean, tatăl tău îl poate prinde ‎pe criminal.
‎E cel mai mare războinic ‎din toate timpurile.
‎Mi-a căzut papucul. Mi-l dai, te rog?
‎În gaură este un vierme mare ‎și înfricoșător.
‎Cum să nu.
‎Acum zece minute te urmărea ‎o umbră mare și înfricoșătoare.
‎Două lucruri pot fi adevărate.
‎Stai! Cine e acolo?
‎Am zis să stai, nu să te târăști!
‎Câtă vreme e la etajul ăsta, e al nostru!
‎- Sau a noastră. ‎- Pun pariu că e Odval.
‎N-am încredere în cei care au ‎mai mulți sau mai puțini ochi decât mine.
‎Oddie e băiat bun, ‎după ce ajungi să-l cunoști.
‎Important e să rămânem împreună, ‎într-un cerc al siguranței.
‎Astfel, nimeni...
‎Derek!
‎Bean, vino cu mine!
‎Să mă întoarcă cineva! Nu văd nimic.
‎Ce?
‎Nu!
‎Doamne! Ce ne facem?
‎Îl aducem înapoi. Haide, intrăm!
‎Dar e întuneric și e plin de caracatițe.
‎Cu asta rezolvăm partea cu întunericul.
‎Doamne! Am fost la un pas de moarte.
‎Derek, regret că m-am purtat așa cu tine.
‎Nu așa voiam să mori.
‎Vai! S-a terminat. Se învinețește.
‎Era deja vânăt. ‎Cred că acum nu mai e așa vânăt.
‎Asta e bine sau e rău?
‎De unde să știu? Eu sunt verde, nu vânăt.
‎Doamne! Pentru tine, ‎toți oamenii de culoare sunt la fel?
‎E viu! Trezește-te! Sus, amice!
‎Rezistă, frățioare! O să te ducem acasă.
‎Cum? Abia am încăput noi doi ‎prin tunelul ăla,
‎iar Derek e destul de rubensian.
‎De la sendvișurile Reuben.
‎Trebuie să mai existe o cale de ieșire.
‎Ascultă!
‎Fir-ai tu să fii de os sfărâmicios ‎de bătrână!
‎Grăbește-te, Bean!
‎BARJA DE PETRECERI NR. 54
‎Până și căpitanul ‎Barjei de Petreceri ‎are nevoie de câte o noapte liniștită.
‎De fiecare dată când încerc ‎să mă relaxez lângă Insula Monștrilor!
‎Toți marinarii pe punte! ‎Lansați Barca de Petreceri!
‎Bun venit la bord!
‎Fiind o misiune de salvare, ‎vă cer doar jumătate din preț.
‎Dar vă previn, sunt suprataxe ascunse ‎pe care nici nu vi le închipuiți.
‎Vasul meu s-a scufundat.
‎Legea imuabilă a mării spune că un căpitan ‎trebuie să se scufunde odată cu nava.
‎Și totuși, ‎nu trebuie să fim nici prea zeloși.
‎Să plecăm și gata!
‎V-aș ajuta, dar trebuie ‎să înapoiez cartea asta până mâine.
‎Biblioteca e o ibovnică crudă.
‎Bean! M-ai salvat. ‎Se pare că mă iubești cu adevărat.
‎Și în tot acest timp credeam ‎că vrei să mor.
‎Două lucruri pot fi adevărate.
‎„Capitolul 17, Îmbrățișarea caracatiței.
‎Căpitanul oftă singuratic
‎și își trecu mâna viguroasă ‎prin buclele-i bogate.
‎Se întrebă cât va mai trece până va simți ‎din nou brațele cuiva în jurul...”
‎Subtitrarea: Daniela Vereș