EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Om du ikke har noe å si...
Herregud! Hva er klokken?
Tre om natten. Dette er håpløst.
Bra, du er våken.
Jeg er alltid våken. Jeg har ikke fått sove på ukevis.
De sier at kalkun hjelper, men jeg tok to, uten nytte.
-Hvorfor er du våken? -Flere mareritt om mamma og deg og meg.
Jeg prøvde å snakke, men jeg fikk ikke ut et ord.
Var munnen din sydd igjen, eller hadde du ingen?
Jeg hadde ingen! Hvordan vet du så mye?
Landet heter Dreamland av en grunn.
Noe ved dette slottet gjør drømmer sterkere.
Du kommer ikke unna dem,
men du kan stoppe et mareritt om du jobber med årsaken.
Skulle ønske du var så klok hele tiden mens du var våken.
Jeg går og får litt frisk luft. Jeg fikk ikke sove.
Jeg har hatt rare drømmer der munnen min...
Greit.
LUCIS INFERNO STENGT - GÅ HJEM, TAPERE
Stengt? Men jeg har følelser å undertrykke.
DIKTLAGER
DREAMLANDS GRØFTEGRESS-UTSALG
ALPELUER, BONGOTROMMER & MER
GERTRUDES STEINER
SKJELVERIET
Greit. Den politiske situasjonen i Dreamland
gjør meg forvirret.
Først ble alle i kongeriket til stein.
Så ble alle avsteinet.
Siden da har jeg prøvd å bli stein igjen.
Det er varmt!
Det skal være varmt.
Varmt, bittert øl?
Det er kaffe. Det er en ny drikk,
-litt som te, men sterkere og verre. -Får den meg til å glemme problemene mine?
Nei, men den hemmer veksten din. Jeg er 23, men bestiller fra barnemenyen.
Fortell Miri om problemene dine.
Du ser kjent ut, Miri.
Jeg jobber også for folk
som aldri ser meg fordi de er så selvopptatte.
Vi snakket om deg?
Det var et knep! Mamma giftet seg med pappa for å få meg. Hun svek oss,
og jeg har skyldfølelse, for hun er mora mi.
Og pappa kan knapt...
Det er derfor de fleste bare drikker én eller to.
...innrømme at hun fantes. Men jeg har mareritt...
Fordi du undertrykker følelsene dine.
Hva annet kan jeg gjøre?
Uttrykke dem. Hva morer du deg med?
-Jeg... -Utenom å drikke.
Jeg... Nei, jeg gjorde det fordi jeg var full.
Jeg... Nei, jeg gjorde det for å bli full. Jeg er åpen for forslag.
Du har kunst, musikk, bruke rare klær du lager selv.
-Dette er Judy, forresten. -Skjer'a?
Alt som tillater deg å jobbe med følelsene og leges.
Du vet. Kreativitet.
Kreativitet?
Se rundt deg. Alle disse menneskene uttrykker seg.
Veldig imponerende, men jeg har ikke talent, så...
-Har du hender? -Ja.
-Kan du holde en penn? -Ja.
Da kan du skrive.
Og jeg har et forsprang med drikkingen.
Hva skriver vi?
Det er personlig. Men dere kan bli og se på.
Nå begynner jeg.
"Da jeg var liten, hørte jeg en samtale mellom faren min og..."
-Nei. -Hva er det?
Ingenting. Jeg ville si noe,
men så tenkte jeg: "Det kan nok ikke fikses",
-så bare fortsett. -Hva er galt med det?
Ingenting, egentlig. Det er bare dårlig. Men fortsett.
Slutt å snakke!
Er det rett ord?
Du forveksler nok "forvirre" med "forveksle". Forvirrende, men...
Jeg liker ikke den delen heller.
Vent! Vi er dine største fans! Slutt å dytte! Kom igjen!
Jeg kan hjelpe deg! Har du hørt om skrivedemoner?
Jeg kan også hjelpe!
Kom igjen. Det er ikke noe å kritisere her ute. Men døren er heslig.
Har forfattere demoner?
-Ja, de fleste har haugevis. -Og de hjelper med skrivingen?
Ja. Vi forårsaker også depresjon, tvil, søvnløshet,
selvmord og rusavhengighet. Forfatterlivet.
Jeg vet ikke.
Du er ikke forfatter.
Alle driter i hva du vil si om det kjipe livet ditt.
Dra til helvete! Jo, det er jeg!
Greit. Du kan bli.
Bra start, men for å bli en ekte forfatter må du kaste bort mye mer tid.
Du må lese historien hans. Den ligner din, men er bedre.
Vet du hva som ville fått ideene til å flyte? En lang lur.
Ja, god idé.
Nei!
Litt mer lidelse for kunsten, så er det bra.
"Den misfornøyde alvens nese rynket seg uten en lyd,
glimtet i solnedgangen, like lilla som en forslått tå."
-Hva er lilla? Nesa eller solnedgangen? -Jeg vet ikke lenger!
Og hvem bryr seg om nesens reaksjon? Jeg hater dette.
Har du vurdert å skrive erotisk eventyr-fanfiction?
-Jeg vil bare si hva som skjedde. -Så skriv et skuespill.
En enkvinnesforestilling?
Nei! Jeg vil ikke ødelegge karrieren din!
Slå deg løs! Du har jobbet hardt, så du fortjener den sjette kanelbollen.
Denne scenen er spesielt vanskelig.
Jeg vet ikke hvordan vi...
Pappa!
Da du fridde til mamma... Hvorfor river de opp tulipanene?
Jeg skal lage bueskytterbane.
Jeg ville kunne trene stillestående.
Høres flott ut. Du fortalte meg en gang om hvordan du fridde til mamma. Var det...
Jeg husker ikke.
Jeg har ikke spurt enda.
Fortiden er fortid. Jeg vil ikke gjenoppleve den.
Men Dagmar var en del av livet ditt, livet vårt, i nesten 20 år.
-Vi kan ikke late som det aldri skjedde. -Jeg er konge! Jeg gjør som jeg vil!
Som å gjemme deg i skjulet til jeg går?
Kanskje.
Jeg trenger ikke hjelp. Jeg opplevde historien.
Den er en del av meg, og jeg skal gjøre den virkelig.
Du sårer meg, kone. Hjertet ditt er som grepet av is.
Jeg gripes av en større hensikt enn dine verdslige bekymringer.
"Du er bare én fallen rytter
i en stor krig som føres langt utenfor din fatteevne."
"Å falle i krig er bare ett dødsfall.
Å falle for en sviker er flere tusen."
"Gå ut til høyre, og scenen er ferdig."
Bravo! Et hjerteskjærende verk som er gjennomsnittlig til moderat genialt.
Det var en dramatisk maktoppvisning.
Jeg har aldri fått lov å sitte så lenge.
Jeg håpet på en medisinsk thriller.
Nydelig arbeid. Førsteklasses. Vil du feire med litt selvmord?
-Nei! -Jeg gjør bare jobben min.
Hvor skal manuset ditt nå? I søppelbøtta, uthuset?
Jeg synes det bør fremføres på scenen.
Det er ganske genialt, men hva vet vel jeg?
Ikke mye, egentlig.
DREAMLAND TEATER
NÅ - ST. PETWIGS SALVE REGISSØRENS VERSJON
BRUK SCENEDØR TIL LEVERANSER
SCENEDØR
Prinsesse Tiabeanie?
Hei. Jeg ville levere stykket mitt...
Nei.
-Kan jeg få en avtale for... -Nei.
-Jeg vil høre om jeg kan... -Nei.
-Kan jeg komme inn på teateret? -Nei.
Hvorfor kan alle i hele verden
utenom meg bare marsjere inn døra?
-Visste du ikke det? -Hva da?
Kvinner får ikke jobbe på teater.
Du må være skuffet, men hva ventet du deg?
Som krig og missekonkurranse-dømming er teateret menns edle arbeid.
Det fins ingen grunn til at kvinner ikke kan drive med teater.
Det er risikabelt. Hva blir det neste? Hann-kuer?
Jeg har selv stått på scenen av og til.
Ekte scener?
I tiden på Glitterbyen universitet var jeg festspillenes mest populære.
Fansen min, lamslått av talentet mitt,
ga meg hjemmelagde mursteiner og ferske, modne tomater.
Gamle dager. Den beste tiden i livet mitt.
Hallo. Jeg forstår det sånn at kvinner ikke får jobbe i teateret.
-Jepp. -Hva med griser?
Kom inn.
Jeg må advare deg. Jeg er innsmurt i min egen møkk.
Kom inn, sa jeg.
Fikk du dem til å spille stykket mitt? Jøss, takk!
Men det er en liten betingelse. De tror det er mitt stykke.
Hva mener du?
Jeg kunne jo ikke si at en kvinne skrev det.
Jeg får kanskje æren, men du får betalingen.
Betaler du meg med meg? Jeg trenger ikke penger.
Jeg skrev stykket for å kunne godta familien og fortiden min.
Jeg la hjertet og sjela mi i det. Det har ingen pris.
Det er en fornærmelse å si det. Jeg tar denne.
Heldigvis fikk jeg dem til å gi meg noe mer verdifullt enn kontanter.
Hovedrollen.
Skal du spille meg? Jeg er stjernen i stykket.
Jeg måtte gjøre noen endringer.
Trist.
Bean? Jeg har et spørsmål. Ikke kast meg ut vinduet.
Det er ikke et spørsmål.
Ikke kast meg ut vinduet? Og jeg har et annet spørsmål.
Jeg kan være spionen din på teateret.
Det er heller ikke et spørsmål. Jeg tror en liten en skal ut vinduet.
Jeg hater dere!
SNART - KONGEN OG MEG EN ROMANTISK TRAGEDIE
SKREVET AV MERKIMER AV BENTWOOD
Jeg kan ikke lese, men jeg liker de nye krusedullene.
Jeg liker ikke de spisse.
Vi øver. Første akt, scene to, Zog og Dagmar,
-skrevet og regissert av Wymond Petty. -Tar du æren?
Pass deg, slakteren trenger en til å spille svinekotelett to.
Svinekotelett to? Jeg er rosinen i pølsa!
Vær så god.
Dikterne skrev aldri om så sublime nytelser.
Mitt nydelige kongerike, en fryd for øyet.
Min nydelige brud, en brunsj for sjelen min.
For sjelen min.
Dagmar!
Hent en lege!
Jeg har sett dette før. Døden.
Sin generasjons beste skuespiller, fallen på sin første øving.
Jeg tror det var blysminken.
Det sier du alltid. Ta av klærne og kast liket i bakgaten.
Ikke glem parykken.
Stakkars meg. Hvem skal være min Dagmar nå?
Det var en overraskelse.
Sjåfør, stopp!
Hva slags griseri er dette? Det bør være religiøst griseri.
Verre. Det er sekulært griseri. Og se! Nesene er borti hverandre.
Hva?
-Ser ut som en uskyldig tafsefest. -Dette er ikke uskyldig.
Om kongen hører om det, vil han bli rasende.
Er det så fælt å tillate toskene å gjøre narr av kongen?
Det er vanskelig å skille mellom det rette for kongen og det rette for riket.
Grunnlaget for den hemmelige foreningen vår.
Det og sexbingoen hver tirsdag i kjelleren.
-Stykket kan være det vi har lett etter. -Jeg sier det ikke til ham.
Jeg har alt blitt slått fem ganger.
Jeg sender en budbringer han kan drepe først.
En skandale! Det kan ikke engang kalles teater.
Bare oppdiktet tull for å distrahere bønder fra elendigheten.
Det er det religion er til!
Dette er forræderi.
De gjør narr av kongefamilien, kongeriket
og enda viktigere: deg, Deres Majestet.
Meg? Gjør de narr av meg? Hva har jeg gjort?
Utenom ropingen, knivstikkingen, slåingen og alt det stygge du sier?
Ingenting, min herre.
Jeg vil se det, med mine egne øyne.
Hvor kan jeg det?
Teateret, kl. 20.00 i kveld.
Teateret? Greit. Men jeg tar med buen min.
Bra skutt. Rett i milten.
"En kongelig forestilling"?
Ja, kongen skal se deres neste og antakeligvis siste forestilling.
Han vil bedømme om produksjonen er forrædersk
og så avsi dommen.
Så det er ikke så farlig.
Hva er straffen for forræderi? Et par lette klaps på rumpa?
Jeg tror ikke jeg takler det.
Ikke flere tulipaner, sa jeg!
Noensinne!
Du er borte. Visket bort herfra.
Du har aldri skjedd.
Min herre?
Tiden er inne.
Greit. Skal bare hente operabrillene.
Kom igjen.
Så frustrerende. Jeg må være verdens eneste forfatter
som må sitte hjelpeløs mens idioter ødelegger verket mitt.
Så hva gjør vi her? Du kunne vært på baren min.
Fordi jeg elsker denne drikken. Denne bitre, bitre drikken.
Greit, folkens. Tiden er inne igjen. Amatørkveld.
Ta halvhjertet imot en nykommer her på Skjelveriet.
Vi kaller henne Fregna bak ryggen hennes. Min nye venn, Bean.
Hva? Nei.
Gjør det.
Greit. Hold kjeft.
Gjør det.
Nå? Kom igjen.
Se. Det er huset mitt!
Et skuespill, om hvem?
Hva er det?
Det er meg, kongen deres!
Herregud, det er en gris!
Hallo. Hei.
Jeg hater Dreamland.
Jeg hater de overfylte pestgropene.
Jeg hater slutten av kvelden når du er helt dritings
og du må stavre hjem og det er oppoverbakke hele veien.
Men vet dere hva jeg ikke hater? De fleste av dere.
Jeg tror at under all møkka, svetten, fettet og gjørma
og hva enn du er dekket av, så er dere snille og anstendige.
Dere gjør bare gale ting,
som å forlate barna deres i Den forheksede skogen.
De overlever ikke.
Eller å vedde på en alv mot et ekorn i en brytekamp til døden.
Er det det vi har lyst å se?
Ekornet vinner alltid.
Vet dere hvor mye penger jeg har tapt på å tro at jeg skal få se
den første gangen en alv slår et ekorn?
Det skjer ikke, men vi ser på om og om igjen.
En urettferdig kamp. Og hva mer er urettferdig?
Det at jeg er her oppe på denne lille scenen og snakker med dere,
men jeg kan ikke gå tvers over gaten for å fremføre stykket jeg skrev.
Det spilles nå, foran et beundrende, sofistikert publikum.
Du suger.
Ro ned. Dere har fått moroa deres.
Jeg ber veldig pent om litt manerer på teateret.
Vær så snill.
Vis oss pattene!
Så det er sånn dere vil ha det? Da blir det sånn.
Da setter vi i gang.
Bra. Hvor var jeg?
Elskede, jeg ber deg...
SMINKE
Du skal på om 30 sekunder.
Men han er knapt sminket. Du ser grønn hud overalt.
Som et tre i blomst spirer min kjærlighet på nytt.
Dagmar er gravid.
Jeg er moden med vår lykkelige forening. Se, min konge.
Kom igjen. Dagmar brukte ikke sånn leppestift.
Jeg ber om at det blir en datter, like vakker som deg.
Vi skal kalle henne Tiabeanie, og hun skal bli en god prinsesse.
Eller kanskje hun blir en god pai i stedet.
Vent nå litt. Skal grisen med krone liksom være meg?
Og i ekstranummeret får alle hodet kappet av!
Pappa sa at det heter Dreamland av en grunn,
og for en gangs skyld hadde han rett. For når jeg sovner,
har jeg mareritt om den onde moren min.
Det viste seg at Oona var den kule. Man verdsetter aldri øglestemoren sin
før hun blir en sexy sjørøver, ikke sant?
Husker dere da dere ble til stein?
Ja. Det var Oona.
Nei, det var Dagmar.
Dagmar sa at Oona gjorde det.
Dagmar var en løgner. Hele livet ville jeg bare ha henne der,
men den beste morsomsorgen jeg fikk,
var av en tjukkas med rød bart.
Hun syter om faren sin.
Pappa hadde rett. En slipper ikke unna drømmene sine.
Men når jeg sovner i kveld, samme hva som skjer, skal jeg kjempe imot.
Hva gjør du her, pappa?
Bean, du er ganske flink med ord der oppe på den greia.
Pappa, det betyr ikke stort, men det betyr mye.
Dette får meg i godt humør.
Jeg tror jeg skal avlyse henrettelsen.
Hæ? Jeg trodde vi fikk en lykkelig slutt i kveld. Søren.
Vent. Ikke kapp!
Kongen har ombestemt seg.
Ikke så farlig.
Smil, Elmo. Vi har fått oppreisning
fra selveste kongen.
Forestillingen fortsetter.
Jøss.
Er det ikke kjipt at det er oppoverbakke helt hjem?
Ja.
Den fyren er heldig.
Tekst: Heidi Rabbevåg