PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Zářící hvězdička, barová potyčka, první hvězdo, již spatří má očička,
splň mi prosím tato dvě přáníčka. Ať se mi na udičku chytí ančovička
a přiveď mi zpět Bean a tatíčka.
Létavice! Zabralo to?
Proboha.
Modleníčko skončilo.
Pospěš do postele.
Je úterní večer. Víte, co za dvacet minut začíná.
Sexy bingo!
Uložte ho.
Polštář se dává pod hlavu, nikoli na ni.
A pamatujte, Dereku,
létavice jsou andělé letící do pekla.
Dobrou noc.
To není anděl, ale hořící racek.
Co je to? Soutěž o maximum lidí lezoucích z hrobu?
Nemůžu uvěřit svým třem očím!
Arcidruidko, máme problém.
Všude vidíte jen problémy.
Vstávání z mrtvých je čarodějnictví.
Může Tiabeanie být čarodějnice?
Nesmysl.
Víte, že je to jen dobrá výmluva,
jak se zbavit úchylů, volnomyšlenkářů a sebeukáječů.
VSTUP NA VLASTNÍ RIZIKO HROZÍ ZTRÁTA HLAVY
Ahoj, Pendergaste.
Tati, co to povídáš?
To není Pendergast.
To je básník, co o tobě skládal sprostý říkanky,
co se tu všechny děti učily nazpaměť.
Hele, zrovna jednu odříkávají.
Starej král Zog, totální cvok, blbej jako troky, nalitej jak brok.
Vidíš?
Sbohem, Pendergaste.
A král rovněž žije.
Jak to? Upálili jsme je na hranici,
ale teď žijí, naprosto syroví a neopečení?
Není jiné vysvětlení, než že Bean ovládá mocná kouzla.
Zabije nás všechny se svými čáry máry abrakadabra…
Sklapněte a nechte mě přemýšlet.
Povím vám, co se stalo.
Někdo těm potížistům pomohl uniknout smrti,
ale já zjistím, kdo.
Dereku, drahý, máte mimořádnou návštěvu.
Musíte těm osobám říct…
Kde je ten parchant mrňavej?
Na to, že je to takový soudek, je pozoruhodně svižný.
Bean, ty žiješ! Moc mě to všechno mrzí.
Už mě nikdy, ale vůbec nikdy neupaluj na hranici.
Fajn, teď ty, Luci.
Měl bych tě mučit do konce života,
ale mám plný ruce práce se ségrou.
Dobrý, teď ty, Elfo.
Rozbiju ti všechny hračky.
Taťko můj zlatej, jsi zpátky.
Mám tě o tolik radši než toho novýho tátu.
Musím říct, že se mě to dotklo.
Zdravím, pane. Jak se cítíte?
A konkrétně ohledně mě?
Kdo to řekl? Kdo chce vědět, jak se cítím?
Já ti povím, jak se cítím.
Zvedněte padací most.
Cítím se báječně!
Spusťte padací most.
Protože tam dole jsem zjistil důležité věci, o nichž jsem neměl tušení.
Zvedněte most.
Týkající se mne.
Spusťte most.
Zjistil jsem, že mezi námi číhá nepřítel.
Zvedněte most.
Jmenuje se duševní choroba a stigma, které ji doprovází.
Věřte, že vím, o čem mluvím. Došel jsem do pekla a zase zpátky.
Viděl jsem věci, jež by žádná lidská bulva neměla spatřit.
Vydával jsem skřeky, jež by žádné ucho nemělo slyšet.
Já, já, já… Co, co, co…
Ale také jsem zjistil, co je v životě nejdůležitější.
A pak to zapomněl.
A teď se jen chci natáhnout.
Tak už spusťte ten padací most, bude to?
Spusťte ten padací most, bude to?
Myslím, že nám to projde.
Zog se pomátl. Nebude si pamatovat, co jsme mu provedli.
Jak si můžeme být jistí?
KAPITOLA XXIII POPADNI BOUCHAČKU, BEANIE
Tyhle sexy upnutý šaty
snad navrhovali, aby bránily kritickýmu myšlení.
Doufal jsem, že si je necháš aspoň do oslavy, Dagmar…
Chci říct Bean.
Zato tyhle boty myšlení podporují.
VÍTEJTE ZPÁTKY ZOGU, BEAN, ELFO, LUCI A VOOPE
MNOU OCHUCENÉ PIVO 1 CHRST 25 CENTŮ
Drazí spoluobčané Země snů, obtížné období je za námi.
Milovaný král a otec byl vážně raněn,
ale zázračně se uzdravil.
To modrý dítě znám. Bydlí u mě doma.
Sestra byla obviněna z čarodějnictví a bratr ji upálil na hranici.
Na tyto události vzpomeneme ve dnech volna
a spolu se jim zasmějeme.
Bean, chci abys věděla, že tě mám rád a že ti dávám milost.
Tvé zločiny jsou odpuštěny.
- Počkat, všechny? - Jo, jasně.
Jo!
Bohatý bílý holce to zas prošlo.
Spravedlnost!
A v tomto duchu bych také rád omilostnil následující.
„Elfa, Luciho“ a v neposlední řadě „Starého chmatáka“,
pod podmínkou, že už nikdy na nic nechmátne.
Slibuju.
Lhal jsem!
Popravdě jsem rád, že se ta poprava nepovedla.
To se stává, když se od táboráku chce práce pro sekyru.
Jinak byste byla mrtvá čarodějnice.
Díky, Stane, ale znovu: žádná čarodějnice.
Přesně to by řekla čarodějnice vstalá z mrtvých.
Chovejte se jakoby nic, dívá se na nás.
Mladá dámo.
Divný. Proč je Odval najednou tak kamarádský?
A proč nikomu nepřijde divný,
že já a táta nejsme mrtví?
A co já?
Nikomu nezáleželo na tom, jestli žiju.
Mě to v obou případech zklamalo. Tak mi na tom vlastně záleželo.
Promiňte, ale klade si ještě někdo otázky nad uspořádáním tohoto světa?
Přece když někoho promění v kámen nebo upálí zaživa,
a pak si chodí po světě jakoby nic…
No přece i mě trefili hořícím šípem…
Kdo to udělal?
Říká se, že těžká je hlava, která nosí korunu.
Proto se patří nasadit ji na nejtěžší čupřinu.
A tady ho máme. Můj táta a váš panovník, král Zog.
Dej to sem.
Padej odsud.
Děkuju! Tisíceré díky.
Ať si z toho vezmou ponaučení všechny děti, které sní o tom, stát se králem.
Sněte dál, protože jediným králem tu navěky budu jen já.
Sláva našemu jedinému králi navěky!
A když na to zapomenete, budete o hlavu kratší!
Tak, radovánky můžou začít!
Pití zadarmo se servíruje na nádvoří, násoskové!
Bezva, revoluce se odkládá na jindy.
Stejně je lepší být uznáván za to,
kdo jsem, ne za to, co jsem zač, ne?
Kdo jsi? Nejsi nikdo! A co jsi? Nejsi nic!
Zvedněte padací most!
Kdo se to tam krčí v temné uličce?
Možná noví kamarádi.
- Hola hej, trhani! Můžu si zahrát? - Jasná věc.
Chceš si zahrát „Jaxetilí bíplesk“?
Jakou? Jak se to hraje?
Jak se ti líbí? Plesk!
Hele, ty jseš král, nebo co?
Už nejsem Veličenstvo. Jsem teď obyčejný plebs jako vy.
Tak to tu korunu nebudeš potřebovat.
No jo, asi máte pravdu.
Souhlasí? To mi nějak nehraje.
Cinkylinku, Bumbume, do soudku s ním!
Soudek nemáme. Vyměnili jsme ho za tyhle bedny.
Můžu dělat, že jsem v sudu.
Přestaň na všechno kývat!
Tak dobře.
Páni! Slyšíte Zogův smích?
Určitě někoho popravují.
Pojď sem, Bean, to musíš vidět.
Znovu, pane?
Pendergaste! Je to švanda, protože je to pravda.
Tolik jsem po tomto okamžiku toužil, ale vzbuzuje ve mně spíš obavy než uznání.
S tebou nemluvím. Mluvím s tou hlavou.
Tati, co je to s tebou?
Zeptej se Pendergasta.
Ten ví všechno.
Proboha.
Fajn, to stačí.
Ale ne! Snad tentokrát zemřu!
Nepatřím do zámku. Nepatřím mezi obyčejný lid.
Třeba mě přijme ten děsivý les.
VSTUPUJETE DO ZAKLETÉHO LESA POZOR NA JEDNOROŽCE S PSYCHÓZOU
Varování! „Pozor na…“
Radši to nebudu číst, nebo se budu moc bát.
Jsi si jistý?
Ano, mami, ten syreček jsem si umyl.
Neumyl.
Jsi sociopat.
Marbíku, Terku, hledáme Pendergasta. Víte, kde je?
Od té doby, co nám řekl, abychom pomohli Zogovi, ne. Pamatuješ?
No jo. Pak už se neukázal.
To je dobře, protože my taky ne.
S čím měl Pendergast tátovi pomoct?
To už nezjistíme.
A kde je teď?
To už nezjistíme.
To je ale ztráta času.
To už nezjistíme.
Hej, detektive Truhlíku, podívali jste se mu do skříňky?
Co to…
Pendergast!
Panebože! Kdo to provedl?
S useknutou hlavou vypadá docela jinak.
Ahoj, poníčku.
Neboj. Tumáš, chceš něco na zub?
Nuž dobře, bobře.
Najdi královnu, vyhraj prachy. Že ji najdeš, žádný strachy.
Je uprostřed.
Tahle, ta prostřední.
Zahraj si taky, kamaráde.
Nevím, nevím. Kolik to stojí?
Co máš.
Mám tohle.
Vím. Zas je uprostřed.
Ale já ji určitě viděl…
Pardónek, brachu, snad příště.
- Co je to za hluk? - Cajti! Padáme!
To je jen křehká myšička.
Pomoz mi, pomoz, potřebuju pomoc.
Ouha! Neslyším padat žádné mince. Kde máš všechny peníze, ksakru?
Právě jsem prohrál v kartách všechno kromě kalhot.
Takového smolaře jsem ještě neviděla.
Víc ponižující už to snad být nemůže.
Ahojky.
Jsem Derek. A ty?
Na to se mě nikdo nikdy nezeptal.
Jmenuju se Sagatha.
Jsi krásná.
Jseš slepej, či co?
Hlavně mi neříkej, že mě taky zmlátíš a okradeš.
- Proč, máš peníze? - Už ne.
Vypadáš jako boháč. Třeba něco vymyslíme.
Ale teď tě odsud musím honem dostat.
Za tři minuty začnou soví orgie.
Chudák Pendergast.
Obraťte ho, chlapci.
Hele, díra v brnění.
To je nechutný.
Kulka.
Když najdeme zbraň, najdeme i vraha.
Rozdělíme se.
Elfo, ty začni v horním patře, Luci, ty dole.
- Vy buďte tu a hlídejte tělo. - Ano, paní.
Nedovolíme, aby se našemu bezhlavému příteli Pendergastovi něco stalo.
Starej král Zog, totální cvok, blbej jako troky, nalitej jak brok.
Neutopíš mě, že ne?
Ale prosím tě, co bych z toho měla?
Vítej v Zemi víl, v zemi, kde je všechno dovolené.
Zadarmo?
Možná tě přece utopím.
Nikdy tu nechoď naboso.
A nejez ve striptýzových klubech.
Víš, co mě vážně děsí?
Když jsem otevřel tu skříňku a vypadlo na mě Pendergastovo tělo,
napadlo mě, že to ten zabiják takhle plánoval, víš?
Že opře to tělo o dveře.
Vyšinutej parchant.
„Ahoj, já jsem Elfo.
Bojím se tmy. A taky těl bez hlavy.
Bojím se, že zemřu sám.“
Víš co? Pusa měla pravdu.
Máš toxickou náturu, takže si jdi po svých a já udělám totéž.
Čau, Stane, neviděls Pendergastovu hlavu?
Nevím. Koukni se dozadu.
Ahoj, jsem Pendergastova hlava.
Jo, radši zdrhej.
Hele, koule. Potřebuju odpovědi.
Kde je zbraň?
Ne, počkat. Takhle ne.
Už vím. Teď vážně. Ptám se.
Kdo zabil Pendergasta?
„Stěny mají oči?“
To nedává smysl. Vymaž to, koule blbá.
Sakra, co je to s tebou?
Propána! Blesk z prstů!
Bean je čarodějnice.
Ovšem pokud mě nezaklela, abych si myslel, že je čarodějnice.
Což by z ní čarodějnici dělalo.
V tom případě čarodějka…
Kouzelníku, jsem blázen?
Ano, drahý.
Ale často jsou ty nejbláznivější myšlenky nejpravdivější, blázínku!
V Odvalově kanceláři najdu vodítko.
V princeznině pokoji určitě najdu důkaz o jejím čarodějnictví.
Totiž… Zdravím, Odvale.
Já jen…
Vyšla jste si na půlnoční procházku? Já též.
Paráda.
Můžeme se projít společně.
No, už musím jít.
Mám tak trochu rande.
Ano, i já musím, jelikož…
Mám někoho s takovou věcí.
Zaber kládu a seznam se s vílami.
To je Derek, můj nový přítel.
Pořádnej kus. Proč je tu?
- Říká, že je princ. - Nekecej.
Navrhuju udělat z toho princátka muže.
Teď jsi jako pápěří, chmýří z pampelišky.
Naučíme tě, jak se stát pořádným, statným a mužným ibiškem.
Víš, Dereku, na světě jsou dva typy mužů.
Prašiví psi, co všude čmuchaj, kde by si smočili,
a pak slaďoučcí kocouři…
Mám na nohou kočičí tlapky.
Hele, nech si ty řeči.
Odíku, to není párová terapie, když se na ní podílí jen jeden.
Nesmíte se za mnou takhle krást. Něco nového?
- Nic. Jen že Elfo je pitomec. - Sám jsi pitomec.
Ticho, oba jste pitomci. Hledejte tu zbraň.
Co asi znamená, že „stěny mají oči“?
Mohu pomoct?
Dereku, naučíme tě, jak to ve světě chodí.
Každá má svou specializaci.
Roxanne ekonomii, Karly lingvistiku. Snarla zapšklost.
Hej, Dereku, tady.
Zaprvé, stoupni si rovně a zatáhni břicho.
Zadruhé, mluv autoritativně.
Zatřetí, předpokládej, že ti lidi jdou po krku.
Začtvrté, choď jen s tou, která tě má opravdu ráda.
S takovou, co tě povzbudí, rozesměje,
přinese ti polévku, když jsi marod, a zmrzku, když lenošíš.
S tou, pro kterou zahoříš.
A až takovou potkáš, nenech ji odejít.
To jsi asi ty.
O čem to sakra mluvíš? Myslela jsem spíš na Snarlu.
Mě nezvládne. Je nepolepšitelnej.
Když jsem řekla „pomoc“, myslela jsem čajem nebo sušenkou.
Vážně nevím, kde ta zbraň je.
A i kdyby, stejně bych to neřekla, jen naznačila.
Odval by mě vyhodil. Štve mě, že tenhle svět patří mužům.
No tak, musíme tu zbraň rychle najít.
Hele, uvnitř je to dutý.
- A je tu ta zbraň. - Zbraň?
Radši se schovejte. Jde sem Odval.
- Slečno Lunapence. - Ano, pane ministře?
Čeká mě zasedání rady. Máte už ty rozpočtové úpravy?
Ano, pane.
Určitě jsou psány mým rukopisem?
Ano, pane. Dala jsem je Kouzelníkovi.
Kouzelníkovi?
To ne, ten vrásčitý starý kašpar vždycky přehází stránky.
Díky, slečno Lunapence.
Hej… Je tu tma.
Sakra, nevím, jak to otevřít.
Promiň, zacloumal jsem západkou, ale asi tam odteď bydlíš.
Musíme pryč. Odval se může každou chvíli vrátit.
Někdy je třeba, aby se mužského světa zmocnila žena a utekla s ním.
Dejte mě dolů. Nerad se nechávám nosit.
Haló?
Luci, schody! Schody!
A přece se točí.
- To není sranda. - Jen si to představ.
Konečně.
Proč slyším příval vody?
Aspoň máme tu zbraň.
Myslíte, že se ty oči a střeva někdy přestanou točit?
Asi jo, ale do tý doby se prosím vyhni očnímu kontaktu.
Bez té zbraně Odval nebude moct zastřelit nikoho dalšího.
Tak jo, Elfo.
Jsem vyléčený.
Ukaž Beaniny skrýše, ať víme, kam zašít tu zbraň.
Ten sloupek je šroubovací, Bean si sem schovává drogy.
Falešné dno vany, ve kterém si Bean vyrábí vanový džin.
Falešné dno pohovky, ve kterém si Bean vyrábí sofa džin.
A tady se schovávám já.
Teď tam nejsem.
Hotovo. Zbraň ukryta.
Neprozradíš mi kam, co?
Ani za milion.
Dítě, musíme zapracovat na tvé naivitě.
Jsi moc důvěřivý.
Běž tam, a nenech se těmi kartami obalamutit.
Sleduj, jak rozdává.
Hlídej mu ruce, rukávy,
kapsy, a taky si nezapomeň hlídat svý hodinky.
Hele, panáček, co vždycky prohrává.
Dáš si partičku? Každej vyhrává.
Stačí jen najít královnu.
Ne tak rychle! Mám tě!
Jen běžte. Nepotřebuju vás. Nepotřebuju nikoho.
Tentokrát mi neutečeš, myško gaťkolapko!
Kousla mě!
Zlomit hůl stařeně?
Jsi na sebe hrdý?
Jo! To jsem.
Zmáknuls to. A máš zpátky i svý gatě.
Díky tobě, Sagatho.
Byl jsi dítě, ale teď je z tebe chlap, zlato.
Čas vrátit se domů.
Co je to sakra s princem Derekem?
Vypadá, jako by dospěl, to teda jo.
Už nejseš král beden, co?
Ahoj, Bean. Je ze mě muž.
Zmlkni, Dereku. Hledám zrádce.
To ty pořád.
Jo, ale tenhle zastřelil Pendergasta. Zbraní.
Tou, cos s ní střelila tátu?
Dals mi milost, už se k tomu nevracej.
Věnujte mi pozornost, prosím! Derek má od nynějška knír!
Zdravíčko! Musím vám něco důležitého sdělit.
Sagatho, dáš mi svou ruku a vezmeš si mě?
Mou ruku?
Vzala jsem si horší.
Co říkáš, otče?
Vždycky jsem chtěl prťavý mrňouse za vnoučata!
Mohou vám běhat po kapsách, pane.
Tak to jsem nečekal.
Měl jsem připravenou vášnivou obhajobu.
Chce ji i tak někdo slyšet?
Ne?
Pak tedy vystrojme veselku!
SVATBA PRINCE DEREKA A SAGATHY BUĎTE V POHODĚ, NEBO BUDETE O HLAVU KRATŠÍ
Věřte, nevěřte, ten hoch na poníku je ženich!
Holky, musí to mít styl.
Větší výstřih.
Na zadku.
A jako poslední, ale neméně důležitá, jinak by mě zabila,
přichází někdejší královna Země snů, nyní pirátská královna Sedmnáctero moří,
ano, hádáte správně, je to Oona!
Zdravím, drahouškové!
Matko! Tys přijela!
Ano. A přivezla jsem krásný svatební dar pro nevěstu.
Promiň. Zapomněla jsem odstranit cenovku.
Tady jste. Víte, co mi můžete.
Máte se za něco extra?
Jo?
Tumáš, nádhero. Udus se tím.
Zogíku, jsem tak hrdá, že si náš synáček vůbec někoho bere.
Znamená to moc i pro toho, kým jsem.
Jsi v pořádku? Nebo ne?
Zogíku.
Ticho!
Přestaň!
Vypadáte v těch šatech čarodějně krásně.
A vy, pane.
Kdyby slušivost zabíjela, zatkli by vás za dvojnásobnou vraždu.
To je ale rozkošný pár.
Děláte si srandu? Vůbec není moje liga.
Ahoj, Oono!
Holka bláznivá!
Co se to stalo s tvým otcem? Ptám se, protože…
Zogíku!
Pohřbili ho zaživa a nesrovnal se s tím.
Drazí milovaní i proklatí, sešli jsme se zde, abychom oslavili…
Kdo to proboha vydává ty strašlivé skřeky?
To Zog!
To byl Zog.
Skončil jste?
Ano, ano!
…abychom oslavili skutečně podivnou a bláznivě nečekanou lásku…
Počkat, moment.
Fajn, skončil jsem.
A konečně přísahám, že nikdy, ani v hněvu, nepoužiji mucholapku,
a že v tebe budu věřit, jako ty věříš ve mě.
A nyní váš slib, Sagatho.
A dejte si záležet.
Tohle je moc krásný.
Nezvorám to tím, že otevřu svou nevymáchanou hubu.
Zná-li někdo z vás důvod, proč by tito dva neměli být sezdáni, nechť drží hubu.
Očividně je jim úplně jedno, co si kdo myslí.
A nyní skloňte vaše hlavy v modlitbách.
Nebo znechucení.
Ale do toho, mají to tak všechna velká náboženství,
musí to něco znamenat.
Zastavte obřad! V kostele je zrádce!
To Odval. Odval zabil Pendergasta.
Střelil ho a pak mu usekl hlavu!
Nesmysl. Hleďte, Pendergast je tamhle.
Pendergaste! Ty žiješ!
Odval na to nikdy neměl nervy.
Jak to, že máte tu zbraň?
Spousta lidí má přístup k vám do pokoje, Bean.
Pardon, Bean. Vyhrožovala, že mě zastřelí.
Sklapni, Tarbíku.
Ale teď mi dochází, že bez zbraně nemohla.
Vedle!
A teď je načase vám konečně zavřít huby.
Nedělejte to!
- Zavřete hubu! - Ne!
Tarbíku! Jsi mrtvý?
Ne, žiju. Dal jsem si pod tuniku velkou pánev.
Říkals „velkou pánev“?
Kéž bys měl víc koňských sil, Kuřáku.
VÍTEJTE V ZEMI SNŮ ZEMI HNILOBY A PLÍSNĚ
Ta už se tu neukáže.
Nebude jí chybět mapa?
Dej to sem.
Steamland.
Překlad titulků: Vixo