EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Först regn, och nu knackar nån på.
För mycket spänning för såna som vi.
Kolla vem det är.
Säg att vi är ovärdiga.
Det är ett monster.
Kom in, bara.
Varsågod, lite smaklös gröt.
-Förlåt att vi skriker. -Inte stolen!
Herregud! Oona, du skrämde mig.
Det får jag höra ofta.
Turbish! Du skrämde mig!
Det får jag höra ofta.
Jag har inte hämtat mig från gamlingarnas sexparty.
Mycket som hängde och dinglade.
Du missade det spännande missödet vid Sabeldansen.
Det hände verkligen? Och alla var nakna?
Även jag, även du…
Jösses, även du, Turbish?
Lattjo lajban.
Försvinn!
Pappa såg allt. Det var vårt fel.
Jag kände mig naknare än jag var.
Skäms inte, du har fina skinkor.
Sluta!
Och tur att du inte ärvde din fars röda, buskiga hår.
Hon har rätt.
Turbish! Stick!
Drömlandet är illa ute. Vi måste göra nåt…
Turbish! Jag hör dig andas.
Okej, jag slutar andas.
För svårt.
Stick härifrån.
Jag går nu. Hej då.
-Hej då. -Hej då.
Och hör på.
Bra. Han snattrar. Bättre än att han skriker.
INGA HÖGA LJUD
Jag presenterar tyst
piratdrottningen Oona och prinsessan Tiabeanie,
för att inte störa kungens delikata sinnesjämvikt.
Vad sa du?
Jag sa: Det är din slampiga exfru Oona och din störda dotter Bönan!
Stackars Zøg.
Du är surrad som en jättestor, svettig rumpstek.
Och kanske lite potatiskroketter?
Och lite gröna bönor?
Herregud. Visa honom lite vördnad.
Han är ju vår kung.
Ja, givetvis, prinsessan. Vi ska behandla Zøg med största respekt.
Tills det inte behövs mer.
Vad menar du?
Inget. Inget alls.
Du behöver oroa dig för.
Vad menar du?
Snälla Tiabeanie, lita på oss.
Blink.
Oona, vem ska jag slå till först, tycker du?
Försiktigt. Vad Drömlandet behöver nu är en stadig hand.
-Och en ny armé. -Va?
Alfo skrämde bort alla rekryter igår kväll
med sitt "rumpdaskande" under fullmånens sken.
Va? Såg du det?
Ja. Vi såg det allihop.
Och det går inte att glömma.
Vi har bara 12 pilar kvar.
Vi skjuter på fiskmåsar och missar jämt.
Turbish!
Bönan, jag tar hand om galna Zøg. Ta du hand om det galna kungariket.
Allt ordnar sig.
Inget mer snattrande.
Nej, inget mer snattrande.
Sluta snattra Hej då, snatter
Inget snattrande mer
Smyg ut nu, allihop, tysta som döda möss.
Ett monster tänker sluka oss alla!
Okej, ni enkla lantbor.
Berätta om monstret.
Det trampade ner majs med sina enorma fötter.
Det kastade farmor till nästa kungarike.
Det rumsterade om i mitt skafferi och besudlade allting.
Åh, vilken besudling.
Det stal mitt smör.
Du, Bönan.
Konstigt att monstret åt allt inom synhåll
men inte rörde de här läckra grisarna.
Monstret kanske är kosher.
Merkimer, har du sett nåt monster här?
Nej, jag lägger inte märke till sånt som inte är jag.
Vad gör vi, detektiv Tiabeanie?
Jag vet inte.
Då tar vi saken i egna händer!
Vi gräver ut ögonen på det, ett i taget.
Kära nån. Så kul.
Alfo, Luci, stanna.
Jag kan inte, mina fötter rör sig åt det här hållet.
Massan har talat.
Nej! Våld löser aldrig nåt.
Utom en gång när det löste allt.
Men det var bara en gång.
Varför är du här? Pöbeln gick ditåt.
Okej då, jisses.
-Vad heter du? -Sam Buca.
-"Sambuca"? -Nej, Sam Buca.
Förnamn "Sam", efternamn "Buca".
-Vänta lite… -Vadå?
-Är du gift med Denise? -Ja.
-Buca? -Ja?
-Jag måste väl. -Vadå?
Trist att säga det,
men hon stal muggar nere på puben.
Ja, det är så vi får muggar.
Man kan inte bara stjäla muggar från en rörelse.
-Så du gör inte det? -Nej.
-Det låter just troligt. -Hör på, jag…
Om jag behöver en mugg använder jag en där.
Gå hem till Denise. Ni kan säkert, du vet…
-Dricka ur muggar? -Som ni stulit.
-Inte… Okej, då. -Okej, då.
-Jag måste gå. -Ja, lika bra att du går.
Jag ska hälsa Denise…
Nej, säg ingenting om mig.
Hon måste ju få veta.
Ska du inte ansluta dig till pöbeln?
Ja, kanske det. Krubb.
Va?
Jag ska gå och krubba. Jag är hungrig.
Just snygg detektiv.
Titta, där är det!
Det flyr för livet.
De flyr jämt till ett övergivet torn.
Vi vill inte döda dig, bara bränna dig lite.
Sluta! Monster är också människor.
Inte alls. Vi är knappt människor själva.
Okej, vi bränner ingenting förrän vi vet vad det är.
För sent. Rufus har satt eld på slottet.
Men för tusan.
Dö inte där inne. Jag orkar inte med sorg just nu.
Och du har min kniv.
Hej. Tjenare.
Hej.
Jag heter Bönan.
Ser du det märkliga slottet där borta?
Jag kommer därifrån.
Nej… Inte det där.
Det är minigolfbanan som ingen använder mer…
I alla fall, lyssna. Det ser illa ut just nu, jag vet.
Mobben har omringat dig. Tornet brinner
och jag riktar kniven mot vad jag antar är ditt ansikte.
Och jag använder den om jag måste, men jag vill inte.
Jag vill bli din vän.
Tro det eller ej,
jag vet hur det är att bli bränd levande av en mobb idioter.
Jag fattar, du är rädd. Jag är också rädd.
Om vi båda håller oss lugna och undviker plötsliga rörelser,
kommer allt att lösa sig.
Ska vi ge varandra en kram och gå ner?
Jisses, du brinner! Okej…
Merkimer?
Skada honom inte.
Det är inget monster utan prins Merkimer.
En av dina många stiliga friare.
Jag skulle känna igen min fina, runda ända var som helst.
Backa, Rufus!
-Vi har honom. -Vi fångade monstret.
Det är inget monster utan Sam Buca, muggtjuven.
Mysteriet med de saknade muggarna…
Är löst.
Du hämnas för att du är svartsjuk på Denise.
Nej, det är ingen hämnd.
Det är för att de här puckona är usla som medhjälpare.
Jag har ingen armé. Drömlandet är rökt!
-Denise hälsar. -Va?
Hon är hög, säger hon.
På brödmögel. Men du får inget.
Vad är prognosen, Sorcerio?
Jag vet inte vad det ordet betyder, men se här.
När jag sticker honom, grymtar han.
Och förbannelsen? Kan han bli Merkimer igen?
Jag längtar så efter gripbara tummar.
Fattar ni hur svårt det är att ge sig njutning med klövar?
Det är nästan omöjligt!
Avvända förbannelsen, sa du?
Det är ett jobb för en trollkarl med stora krafter.
Alltså nån annan.
Så jag är fast i en värdelös griskropp för alltid?
Nej!
Se på den ljusa sidan, vilket coolt trick jag har lärt ditt mänskliga jag.
Fånga.
Bra.
Fånga!
Bra.
Sluta med det där.
Du förvärrar min sorg med de där äckliga ostbollarna.
Herregud, titta. Det ser ut som om han talar!
Alfo, kasta en till.
Fånga.
Merkimer, säg nåt.
Jag vet inte vad du försöker bevisa, jag är förödmjukad nog.
Om ni ursäktar, tänker jag avnjuta det här smöret jag stal.
Ljuva smör, du är det enda som är gott här i världen.
Bönan, du har rätt. Det är kusligt.
Hur många godbitar har du?
Vad tror du säcken är full av?
Packa ner ostbollarna, vi ska till Bentwood.
BENTWOOD DU ÄR INTE VÄLKOMMEN
Beklagar, vi tar inte emot några flyktingar idag.
Eller nån annan dag.
Visst. Nej. Okej.
Jag är faktiskt prinsessan Tiabeanie från det mäktiga Drömlandet,
och vi är ute på ett hemligt och viktigt diplomatiskt uppdrag.
Inte i den där.
För Guds skull, nog med prat.
Släpp in oss, annars får jag dig förflyttad till en tidig grav.
Prins Merkimer! Förlåt mig.
Jag beordrar genast er vanliga fanfar.
Buga djupare.
Djupare ändå.
CHAMPAGNE MED JAG-SMAK 50 DOLLAR PER SLURK
Det är inte så storslaget som jag trodde.
Det där är garaget.
Mor! Far!
Och ni andra.
Jag, prins Merkimer av Bentwood, välkomnar er alla till min återkomst.
Är det där Merkimer?
Din tur att krama honom.
O, lyckliga dag.
Merkimer, min favoritson nu när min favoritson är död.
Du har återvänt.
Det här är omöjligt. Du förvandlades ju till gris.
Jag såg det. Hur…
Sorcerio, vår fantastiska trollkarl.
Han gjorde er grisson Merkimer till människan Merkimer igen.
Jag återlämnar er son, utan att begära nåt i gengäld.
Utom en… liten tjänst?
Typiskt.
Drömlandet behöver en massa pengar, genast,
och kanske lite kanoner, pilar, sköldar och svärd.
Och såna där med klot och kedjor.
Du vågar be om såna där med klot och kedjor
när du har dödat en son och grisifierat den andra?
Jag fattar, absolut.
Jag fattar, men ni måste också fatta.
Prins Merkimer kan ha nåt att säga som får er att ändra er.
Din tur.
Fånga.
Vänner, fiender, påhängare, lakejer, smörare,
drängar, smickrare, rövslickare
och alla i sköna Bentwood, lyssna.
Idag mottar ni en gåva från himlen.
Mig.
Fånga.
För denna gåva står vi i enorm tacksamhetsskuld
till ingen annan än…
-…mig. -Va?
Låt firandet av allt som har med Merkimer att göra, börja.
Gratis öl på puben så länge mitt underhåll räcker.
Vi kom inte hit för det där.
Bra tal.
Kan vi prata om pengarna och vapnen vi kom hit för?
I sinom tid, Bönan, i sinom tid.
KRÅMANDE TUPPEN
Skål för prins Merkimer.
En djärv drinkare som aldrig mött ett bord han inte kunde dricka nån under.
Slurp, slurp.
Hurra!
Bra gjort.
-Precis som i gamla goda tider, Merk? -Just det.
Jag trodde vi skulle slippa låtsas när han gick och blev gris.
Vilket var en förbättring.
Jisses, var är hans säng? Det är mörkt här.
Den är rakt framför.
-Det får duga. Vilken skit. -Drummel.
Av alla drumlar i det här kungariket är nog Merkimer den värsta.
Suck.
Jag förlåter er.
Det var inte meningen att jag skulle höra, jag vet.
Jag menade det.
Bror och make.
Där är grisen som vår son är så fäst vid!
Otäcka best.
Menar du grisen eller vår son?
Ve mig.
Jag är så väldigt, väldigt…
…ledsen.
Låt mig vara. Jag är modfälld och kan inte gå upp.
Lägg av med självömkan.
Vi slösar tid, och drickat är verkligen dyrt här.
Vi måste göra klart affären med dina föräldrar.
Var är stora Merkimer?
Jag vet inte.
Sist jag såg honom försökte han klättra på sin skugga.
Han övergav mig, som alla gör till slut.
Jag är så ensam.
Suck.
Varför trodde jag att Merkimer skulle hjälpa oss?
Jag känner mig naiv.
Eller dum, dåraktig eller idiotisk.
Du behöver inte griskultingen. Du kan fråga föräldrarna själv.
Just det! Jag spelar patetisk, ensamstående prinsessa.
Ja, "spela".
Galet.
Titta, där är Merkimer.
Men var är kung Lorenzo och drottning Bunny?
Mamma och pappa? Jag är trött på dem.
Tyst. Det där är ingen hjälp.
Jag försöker inte hjälpa.
Och jag sa inget.
Så vem gjorde det?
Det var jag.
Va?
Kan du tala?
Jag kan även hålla en monolog, prinsessan.
En gång var jag en vild och bekymmersfri ungkarl
som drog omkring naken på landsbygden.
Men det tog du ifrån mig.
Från stunden du spolade av mig, har jag bevakat dig.
Jag lärde mig sakta att tala, men jag höll mun
och bidade tiden tills jag kunde bruka den konst du lärt mig så väl.
Förräderi.
Välkommen till min enmansrevolution.
Det här är en statskupp.
Jag har fängslat alla som skrattat åt mig, förringat mig
eller slagit mig i badminton.
Vakter som bor i luren,
kom genast till tronsalen och grip prinsessan och hennes kumpaner.
Det gillar jag. Va?
Merkimer, gör nåt.
Precis min avsikt.
För bort henne.
Va? Jag trodde att vi var polare.
Vi slängde käft med varandra! Vi blev vänner!
Och vi är båda störda kungabarn som söker efter oss själva.
Du får allt käras mycket med mig för att jag ska ändra mig.
För bort mig.
Jag ska skvallra för dina föräldrar.
Gör det. De väntar i fängelsehålan.
Merkimer, jag har drömt om den här dagen hela livet.
Att se mig sittande på tronen.
Enväldig härskare.
Mina fienders besegrare.
Med ett stort flin i ansiktet.
Men det var en ensam dröm.
Otroligt nog drömde jag samma dröm, Merkimer.
-Verkligen? -Ja.
Jag har en sak åt dig.
Och jag åt dig.
Merkimer.
Vi hade inte suttit här nu
om du gift dig med vår bortskämda, otacksamma son.
Förlåt att jag inte gifte mig med en gris,
så ni kunde beskatta fler fattiga människor.
Spela inte ovetande. Du vet vad alliansen gällde.
Ja. Att kunna betala min barnota.
Unga dam, det har inget att göra med vår enorma rikedom
och allt att göra med Drömlandets hemliga resurser.
Och jag ska få dem.
Lorenzo får alltid som han vill.
Vakter, släpp ut oss omedelbart.
Aldrig, din giriga jäkel.
Jag hörde om statskuppen.
Som slottstrollkarl
erbjuder jag mina ödmjuka men fantastiska magiska tjänster,
Ers revolutionära Högheter.
Äsch, kalla oss det vi själva kallar oss.
-Merkimer-pojkarna. -Just det.
Jisses.
Mamma?
Stackars Bönan. Lurad av en gris.
Vet du inte att du bara kan lita på dig själv?
Alla dina vänner sviker dig till slut.
Varenda en.
Sen är du helt ensam, med bara mig bakom dig.
Luci, du lämnar mig väl inte?
Nej. Tills döden skiljer oss åt, lilla Bönan.
Merkimer, jag har fattat ett beslut. Jag vill bli gris igen.
Verkligen? Du förvånar mig, mig.
Ja. Jag ser hur du äter och sover och badar…
Nåja, inte badar.
Och jag längtar tillbaka.
Jag vill byta kropp med dig igen. Vad sägs?
Tja, det är bara min högsta önskan.
Men det är omöjligt.
Det krävs en mäktig trollkarl för att klara av det.
Vem som helst utom Sorcerio, menar du.
Trolldrycken är klar.
Jag tog blod från den besökande alfen.
Oj, vad han slingrade sig.
Vi kan göra oss kvitt honom nu.
Stackars rara Almo. Han har funnits där för oss.
Därför minns jag hans namn.
Ers Majestät, tortyrkammaren är redo.
Tortyrkammare? Är inte det grymt?
Din vän Bönan ville ha pengar. Nu får hon drunkna i det.
Alltså, vilken elak fan.
Är den här på?
Vi fick i alla fall eget rum.
Titta, taket öppnar sig.
Illabådande.
Ett mynt?
Ett mynt till.
Jag anar ett mönster.
-Alfo. -Ja?
-Maka dig undan. -Nej, jag var här först.
Jag missunnar inte dig att bli träffad.
-Maka… -Det gör du visst.
Missunnsam?
Inte alls.
Det är du visst…
Inte alls. Du gråter.
Inte alls. Jag stortrivs!
Det är det bästa som hänt mig.
Alfo, maka dig undan.
Hjälp mig!
En skål. För oss.
Vänta lite. Vad är det för ljud?
Vilket ljud?
Gissa vad som retar mig mest.
Att vi ska dö?
Nej. Jo.
Att vi litade på den där dumma grisen.
Jag trodde att han var vår vän.
Alfo.
Vi vet inte vad som rör sig i Merkimers hjärta.
Men jag vägrar tro att han skulle göra så här.
Den där dumma grisen är vår vän.
Va?
Jag vrider ner volymen.
Var var vi? Här var vi.
För mig. För dig. För oss.
"Oss"?
Oss?
Alfo, vad du än gör, håll munnen stängd.
Du är inte min chef…
Jag sa ju det.
TORTYRKAMMARE
Hjälp! Jag svalde 50 dollar!
Hjälp mig, inte Alfo!
Mina klövar duger inte till nåt. Jag är oduglig.
Bara en fet, flottig gris.
Där har vi svaret.
Är jag hjälten?
Merkimer.
Jag är så besviken på dig.
Och jag på dig.
Vad tusan, Merkimer? Ska du sparka grisar?
Ingen fara, Bönan! Jag kan rulla.
Nej.
Hej, Bönan.
Var tyst, din arroganta jäkel.
Touché, mon amour.
Vilket par vi kunde ha blivit, med din hjärna och min skönhet.
Du kanske inte var ett monster förut,
men jag gjorde dig till ett.
Och nu måste jag döda dig.
Men det är jag som svingar spikklubban.
Så heter det, ja.
Bönan, se upp!
Bönan, din känga.
Inte nu igen.
Så sorgligt.
Så vämjeligt.
Hör ni! Dra upp mig.
Fortare, Turbish! Kör!
Farväl, Bentwood. Farväl, för alltid.
Förlåt att jag förstörde allt.
Nej, du räddade oss, Merkimer.
Du är bättre fast du är gris
än nån av de där är som människor.
Glöm aldrig det.
Du har väl rätt.
Du kanske inte har några pengar eller vapen.
Men du flydde med den största skatten av alla.
Mig.
Fast jag kunde ha behövt pengarna.
Nu behöver vi bara vapen.
Vi har pilar!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson