Tidigare på "Riverdale":
Du har bara tillräckligt för tre veckors lön.
Jag väntar på att höra om ett bud.
Den nya byggnaden där drive-in-bion brukade vara.
- Jag kysste Fred Andrews. - Det andra.
Du förfalskade min signatur för att Fred Andrews skulle få bygga på pappas land.
Du hatade Jason, och nu är Polly gravid med hans barn.
Självklart kan du stanna. Allt för Alice Coopers döttrar.
- Var tänker du bo nu? - Jag löser det, pappa.
Han stal från företaget och sålde saker vid sidan av.
När någon drunknar, kan man försöka rädda dem-
-men inte om de tänker dra ner en med dem.
Familjen Cooper:
Riverdales Stepfords.
Paret från high-school som gifte sig och fick två vackra döttrar-
-Polly och Betty.
Tills Jason Blossom hände.
Och nu skulle vi vilja prata med personen som stod honom närmast-
- om de där dagarna fram till hans försvinnande:
Polly Cooper.
Hur en enkel konversation förvandlades till en episk, förbjuden romans.
Hur, av anledningar som fortfarande är skumma, deras föräldrar försökte sära på dem.
Hur deras uppbrott var kortlivat-
- eftersom Polly snart upptäckte att hon var gravid med Jasons barn.
Hur de förlovade sig i hemlighet med hans farmors välsignelse-
-och hennes ring-
-och planerade att rymma tillsammans.
För att starta ett nytt liv.
Och hur deras drömmar om flykt brann upp.
- Det var sista dagen du såg honom? - På Pop's, när han berättade planen för mig.
Att han skulle fejka sin egen död och att vi sen skulle mötas.
Men innan det hann hända, skickade mamma och pappa iväg mig.
En av Jasons lagkamrater sa att innan han rymde, langade Jason droger.
Det var bara en gång.
Han behövde... Vi behövde pengar. För att rymma och börja om på nytt.
Så Riverdales fotbollsstjärna blir en narkotikakurir?
Han gick till en bar på andra sidan spåren och gjorde ett avtal med något motorcykelgäng.
Serpents?
Han fick en adress norrut-
- dit han skulle leverera drogerna i utbyte mot kontanter.
Drogerna du hittade i Jasons bil.
- Ja. - De brann upp.
Tillsammans med allt jag hade kvar av Jason-
- tillsammans med ringen hans farmor gav mig, som han skulle ha tills...
Okej, sheriffen, jag tror att det räcker för ikväll.
Jag tror att Polly behöver vila.
Ja, jag hör av mig, mina damer.
- Jag följer dig ut. - Tack.
Vi kommer ta oss igenom det här, okej?
Kom hit.
- Jag måste sluta explodera. - Du är på väg åt fel håll.
- Du går... Till vänster. - Vad gör du?
Kom igen.
Det är du som fortsätter döda mig av misstag.
Krig är ett helvete, Jug.
Nej, Archie, ett helvete är andra personer.
Hallå, killar. Det börjar bli ganska sent...
Det luktar illa härinne. Kan någon öppna fönstret?
Jag gör det.
- Har du kommit i ordning, Jug? - Helt.
Det är som om Archie och jag är rumskamrater på college.
- Jättebra. Vad gör det mig till, rumskontrollör? - Nej, du är den tredje rumskamraten.
Okej. Jag har en stor dag i morgon.
Grävning på SoDale project, eller hur?
Ja. Det ska grävas.
Förlåt. Jag vet att det är en öm punkt för dig, Jughead, drive-in-bion.
Så länge du bygger något vackert istället.
Jag vet inte om det kommer vara vackert, men det kommer vara stort.
- Godnatt, killar. - Godnatt, pappa.
VÄLKOMMEN TILL Riverdale STADEN MED KLÄM!
Polly är övertygad om att ingen vill ha hennes bäbis.
Förutom, så klart, de barnarövande Blossommonstren.
- Ta inte illa upp, Cheryl. - Nej, då.
Din mamma och pappa vill ha Polly, men inte barnet-
-och familjen Blossom barnet, men inte Polly.
Det är en sann Gordisk knut.
- Det är en omöjlig situation. - Betty, kom igen.
En omöjlig situation är att bli bjuden till "Vanity Flairs" -Oscarsfest-
-och Elton Johns Oscarsfest samma kväll-
-vilket hände mig ett år. Jag vet.
Det här är bara en tråkig situation.
Men som tur är, har jag klurat på en idé, ett helvetiskt enkelt koncept.
Tänk om mamma och jag skulle hålla i en baby shower?
- Räkna med mig. - Vi vill att Polly känner sig älskad och stöttad.
Ja, men det bästa vore om det var av hennes egna föräldrar.
Ett litet steg i taget, tjejen.
Få in Polly och dina föräldrar i samma rum, på ett offentligt ställe där de inte kan bråka-
-och voilá, låt läkandet börja.
- Är det tänkt att jag också ska komma? - Självklart. Du är Bettys pojkvän, så...
Herregud, slappna av. Det är bara ett ord som börjar på bokstaven P.
Betty, vad tycker du?
Elizabeth Cooper.
- Mamma? - Jag behöver dig och dig.
På en gång.
Hej, Vic, jag skulle precis förbereda mig att komma ut och gå igenom dagen med dig.
Jag hatar att göra såhär mot dig, Fred, men jag och killarna drar oss ur.
Innan vi ens har börjat? Vad har hänt?
Cliff Blossom har hört av sig.
Han säger att han har ett stort jobb på gång, och han behöver oss tillgängliga.
Blossom garanterar oss två års jobb från och med nu.
Du kan inte be mina män tacka nej till det.
- Nej, Vic, det kan jag inte. - Ledsen, Fred.
Sheriff Keller berättade allt. Hur ni gömmer Polly på Pembrooke.
- Det är bättre än på ett dårhus. - Det är faktiskt mitt fel, mrs Cooper.
Det var jag som föreslog att Polly skulle stanna hos oss.
Hon vill hjälpa till-
- i motsats till dig och pappa, som vill att Polly adopterar bort barnet.
- Betty, det är det bästa för Polly och barnet. - Mamma, det är inte ditt val.
Ditt val är om du vill vara en del av Pollys liv eller inte.
Veronica och hennes mamma vill hålla i en baby shower.
- Det är knappast lämpligt. - Verkligen?
För jag tycker det är en fantastisk idé.
Vill du vara kärleksfull och stöttande, som en normal mormor, jättebra.
Annars, håll dig borta.
Don, jag behöver bara några stycken av dina män.
Ett par för att komma igång.
Jag kontrollerade. Jag hör av mig, Don.
Vad var det om?
Allt är bra. Hur gick din dejt med Val?
Åh, det gick bra. Jag har några bitar till dig.
Har något hänt på jobbet...?
Cliff Blossom gav mina män ett erbjudande de inte kunde neka, så de gick.
Varenda en av dem.
De kan dra åt skogen.
Vem som än hellre arbetar för Clifford Blossom än för dig är galen, pappa.
Pappa. Vad är det?
Du tvingar alltid mig att prata med dig om mina problem.
Företaget.
Det går dåligt, Archie. Det har gjort det länge.
Stora jobb är få och kommer för sällan.
Därför är SoDale-grejen så viktig för mig.
Och jag kan inte gräva utan män, så varje dag är en stor pengaförlust.
Jag har utrustning som bara står där, material, räkningar som gått ut...
Vänta, pappa. Varför har du inte sagt något? Jag hade ingen aning.
Det skulle aldrig ha gått såhär illa.
Man arbetar hårt för att bygga upp något,
och ett felsteg och man kan förlora allt...
Nej, pappa. Du förlorar ingenting.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi löser det här.
En baby shower? Är du säker på att det är en bra idé?
- Ja. - En jättebra idé.
Mamma och pappa då?
Vad vill du, gumman? Jag menar, vill du att de kommer?
Det gör jag. Åtminstone mamma.
I så fall, ser vi till att få dit henne på något sätt.
- Jag vill inte bråka. - Det kommer ni inte.
Hela familjen Cooper stödjer dig, Polly.
Jag vill ha dit familjen Blossom.
- Cheryl, visst. Hon står på gästlistan. - Cheryl.
Och mrs Blossom.
Hon påstod precis att du är en opassande mamma.
Då är det här det perfekta tillfället för mig att bevisa för henne att jag inte är det.
Ronnie?
- Ett ord? - Visst.
- Ursäkta oss. - Jösses.
Både familjen Blossom och familjen Cooper? I vår lägenhet?
Det kommer att bli ett blodbad.
De har varit som familjerna Hatfield och McCoy långt innan Polly blev gravid.
Dessutom försöker jag undvika familjen Blossom.
Upptäcker de att det var din pappa som köpte drive-in-bion, blir det öppet krig.
- Mot oss? - De försöker...
...hindra byggandet. Fred och jag försöker behålla kontrollen, men...
Men mr Andrews vet fortfarande inte att pappa är köparen.
Jag menar bara att tajmingen för den här baby showern...
Inte är idealisk.
Jag tror inte ens att Alice vill komma, efter vad du berättat.
Det vill hon inte.
Jag hoppades att du skulle kunna prata förstånd med henne, du vet?
Er mammor emellan?
- Ja, nej. - Snälla, mamma. Hon behöver vår hjälp.
Fred.
Försöker du anställa mina män första dagen på bygget?
Möjligheterna kommer när de kommer. Inget personligt.
Det är det aldrig med er. Vad är det då? Byggandet? Vad?
Marken du bygger på? Den tillhörde min familj.
Vi har grundat vårt lönnimperium på den.
Vi höll på att försöka återskaffa den och köpa tillbaka den-
-och din mystiske chef, han...
- Han stal den rakt under näsan på oss. - Du kan inte gå på honom, så du går på mig.
Sättet din chef gör affärer, hemliga avtal-
- att bygga det där SoDale-monstret med ljusets hastighet-
- får mig att tro att han har begränsade medel.
Så du får byggandet att stanna. Blöder ut honom.
Och återskaffar marken för en mer resonlig summa.
- Det är en bra plan. - Tack.
Förutom att du blöder ut mig också, ditt upplåsta arsle.
Du sabbar med mitt företag, mitt uppehälle, min sons framtid.
Jag bryr mig inte om du så är rikast i Rivedale.
- Jag tänker komma efter dig med allt jag har. - Och vad exakt är det?
Parkera någon annanstans.
- Hur gick det med Clifford? - Bra.
I den mån att jag inte klippte till honom, vilket jag verkligen hade velat göra.
Han har något knorr med markägaren.
Vi hade tur och hamnade mitt i korselden.
Och den här mystiske köparen, vet Cliff vem han är?
Nej. Han vet lika lite som vi.
Vad tusan är det nu?
- Vad är det här? - Dina nya män.
Redo för tjänstgörning.
Jag uppskattar det, men har ni inget viktigare ni borde göra?
Gå i skolan, spela fotboll?
Vi kan arbeta efter träningarna och på helgerna.
Tills du hittar nya män. Se till att allt går enligt planen.
Kom igen, pappa. Jag arbetade för dig hela sommaren.
- Och killarna här... - Vi är kraftkarlar, mr Andrews.
Några av oss, åtminstone.
Kom igen. Desperata tider, Fred?
Okej. Vi gör det.
Du måste älska det här, Hermione.
Att förse min dotter med en fristad.
Bad du mig komma hit för att visa din skadeglädje?
Jag bad dig komma för att jag försöker hjälpa till.
Vad är din plan för Polly?
Vad vill du?
Jag vill ha tillbaka min dotter.
Jag vill ha tillbaka min familj.
Då är det dags att inse fakta.
Hermione, Polly är en tonåring.
Hon har inte ens gått ut high school.
Hennes barns far har blivit mördad.
Vill du leka dockhus med henne och anordna en baby shower. Okej.
Men nästa dag, kommer allt det fortfarande att vara sant.
Och det är tänkt att hon ska göra vad? Uppfostra ett barn?
Mammor gör det varje dag.
Vi gjorde det.
Kom till festen.
Var där för Polly. Hjälp henne.
Annars kommer du att ångra det för resten av livet.
Det här är underbart.
Att flytta på stenar slår att lyfta vikter på gymet.
Du, Keller, du ser bra ut, du ser tuff ut.
Du borde gå med i laget.
Jag föredrar sporter med kontakt, som boxning.
Okej.
Du är ganska händig med skottkärran, Archie.
Om hela grejen med musiken inte fungerar, har du alltid fysiskt arbete som reserv.
Skämta inte ens. Jag gjorde det här hela sommaren, minns du?
Min pappa älskar det här.
- Och jag älskar honom, men... - Nej, jag vet.
Din pappas väg är inte för dig. Tro mig, jag förstår det.
Han arbetar som en häst för mig.
Ber aldrig om något. Är alltid där för mig, även när jag strular till det.
Så om jag kan bära lite sten för att hjälpa honom, klart att jag gör det.
Jag håller med. Din pappa finns där för mig också.
- Mer än vissa andra. - Precis.
Hej. Ni räddade mig idag. Jag upppskattar det.
Lägg hjälmarna i tunnan, det finns läsk i kylen.
Skit. Jag glömde min telefon.
ANDREWS BYGG
Hallå.
Sluta med det där!
Moose, är du okej?
- Ligg stilla. Vi hämtar hjälp. - Vem gjorde det här, Moose?
Ingen aning.
Men de sa att så länge vi fortsätter arbeta, fortsätter de komma tillbaka.
Vad tusan har hänt här?
Moose därborta-
- upptäckte några killar som hade gett sig på min utrustning med kofot.
- De hade övertag... - Vilka var de, vandaler?
Cliff Blossom har gjort det klart att han skulle älska att se det här misslyckas.
Jag tvivlar på att Blossom har hyrt några busar för att förstöra här-
-och slå upp några tonåringar.
Det kanske inte var han. Det här är Serpents område, eller hur?
De kanske var förbannade för att de varit tvungna att dra härifrån.
- Serpents? - Ja.
När jag arbetade på drive-in-bion störde aldrig Serpents mig.
Såg du några ormtatueringar? Något på jackorna?
Det hände ganska snabbt.
Jag pratar med Blossom, men jag tror inte att vi kommer någonstans...
- ...om vi inte identifierar killarna. - Skitsnack.
Om det hade varit Blossom hade du hjälpt honom.
- Archie. - Vad, pappa? Det är sant.
Det hjälper också inte.
Har du pratat med mamma? Kommer hon?
Hon är inbjuden.
Det spelar ingen roll.
Om mamma inte vill komma, är det hennes förlust.
Betty, jag har bestämt mig. Jag vill att du blir barnets gudmor.
- Verkligen? Jag? - Herregud.
Om någonting skulle hända mig-
- är du den enda person jag skulle lita på att ta hand om mitt barn.
Herregud, Pol.
Det är så fel, Val.
- Det borde inte vara såhär. - Det suger, men kom igen, Archie.
- Prata med mig. - Jag kan inte fortsätta prata.
- Jag måste göra något. - Förhoppningsvis inget du kommer att ångra.
Jag är ledsen, Val. Jag måste gå. Jag måste försöka.
Stackars Moose. Är han okej?
Han kallas "Älgen". Han mår bra.
Vad tusan? Jag har skickat meddelanden till dig.
Archie, Jughead berättade precis vad som hände igår.
Även om jag slutade lyssna efter ordet "byggarbetsplats".
Moose och jag åker och letar upp de där Serpents. Är du med?
Du sa inte att det var Serpents som slog ner Moose.
För att vi inte vet det.
Det är ändå värt ett försök om det kan hjälpa pappa.
- Kevins pojkvän kan få in oss. - Få in er var?
På en bar där Serpents brukar hänga.
Om Moose känner igen dem, ringer vi sheriff Keller och får dem arresterade.
Archie, Serpents är farliga.
De är knarklangare.
Vad? Säger vem?
Polly.
Minns du? Trev berättade att Jason langade droger?
Det var åt Serpents.
Du hörde pappa, Jughead.
Clifford Blossom försöker förgöra honom.
Sheriff Keller snäste praktiskt taget av honom inför oss.
Någon måste göra något.
Archie, att gå in på den där baren är en dålig idé.
Jughead, följer du med mig eller inte?
Tack för att du är där för mig.
Var coola, precis som vi sa. Ha så lite ögonkontakt som möjligt.
Och Moose, om du ser killarna som hoppade på dig,
drar vi och ringer Kevins pappa.
- Moose? Något? - Inte än, inte vad jag ser.
Vi kommer alla att dö.
- Betala. - Jag kommer få tillbaka de här, eller hur?
Det kan du drömma om, snobben.
- Är det en av dem? - Jag vet inte.
Han ser lite bekant ut.
Herregud.
Hallå.
Vad? Har du dödslängtan?
- Archie, sluta. - Vad tusan är det här?
Gillar du att slå ner tonåringar?
Det här är inte första gången någon av er Bulldogs kommer hit och orskar problem.
Det räcker. Låt dem gå.
Jag tar hand om det här.
Inte du, Red. Du stannar.
Det är lugnt.
Vad gör du här?
Letar efter busarna som förstört pappas utrustning.
Vi tänkte att det var Serpents, arga för att ha blivit ivägskickade.
Om du är en Serpent, tror jag att det är personligt.
Att ge dig på pappa, hans företag? Är det hämnd? För när han gav dig sparken?
Du har större fantasi än Jughead. Och det säger inte lite.
- Min pappa kan förlora allt. - Och du tror att jag är ansvarig?
Att jag har, vad då, väntat alla de här åren för en chans att ge igen? Nej.
Nej, grabben, livet är för kort.
Du vet inte det nu, men du kommer göra det.
Jag ringde honom så fort du satte fot i baren.
Sätt dig i bilen, Archie.
- Tjejer. - Hej på er.
Så kul att se er. Den här vägen.
Hallå.
Vad kul att se dig. Hej.
Det är gulligt av dig att vara här. Jag vet att det inte direkt är din grej.
Vad då? Att organisera en baby shower? Det står på min bucketlist.
Mamma.
Polly, titta. Mamma är här.
Jag är så glad att du är här och i säkerhet.
Du och barnet.
Åh, mamma.
Vi är här.
Ingen stor grej. Bara den bästa barnvagnen pengar kan köpa.
Så dyr.
Allt jag ber om i gengäld är att du gör mig till barnets gudmor.
Jag skojar. Jag skojar inte.
Kom igen, Nana Rose, så fixar vi en bra plats åt dig bredvid maten.
Polly, låt mig börja med att be om ursäkt.
När jag först fick höra om barnet-
- var min första instinkt att vilja ha barnet, men inte dig, fel.
Jag hoppas att du kan förlåta mig.
Tänk glada tankar.
Är du en Serpent nu? Jag trodde att du lämnat det bakom dig.
Man måste försörja sig.
- Inte många skulle anställa mig efter... - Ja.
Det är mitt fel att du umgås med brottslingar som slår tonåringar och förstör saker.
Tror du verkligen det om mig?
Att jag skulle utsätta dig och din unge för fara efter allt du gjort för min son?
Du, jag är...
Jag är ledsen för dina problem.
Hur illa är det?
Jag har inga män, inga pengar.
Det har aldrig varit värre.
Jag kan höra mig för, se om några av mina killar vet vem det kan ha varit.
Jag uppskattar det.
Du kommer fixa det här, Fred. Det gör du alltid.
Men du borde hålla ögonen på din son.
Det här halsbandet läser barnets aura.
- Det förutspår könet. - Nana är dement och har zigenarblod.
Vad? Mår mitt barn bra?
Dina barn. Det är tvillingar, en av varje.
Det här är ockultism när den är som mest skrattretande.
Men jag är tacksam att få vara här.
- Åh, den är jättesöt. - Tack, allihop.
Okej, nu mammas.
Det är min nattlampa från när jag var liten.
- Hur...? Var fick du ens...? - Jag sparade den.
Jag vet att du älskade den och att du kände dig säker.
Jag ville att du skulle föra vidare det till ditt barn.
Alice, den är underbar.
Öppna vår sen, hjärtat.
Du skyddade honom.
- Det var därför du inte sa... - Slappna av.
- Vad hände? - Archie.
Visste du att Jugheads pappa är en Serpent?
Nej.
Det var därför han försökte stoppa mig.
Så jag inte skulle upptäcka det. Efter allt pappa gjort för dig...
- Jag kan förklara, okej? - Inte nu. Det här är Pollys dag.
Så ni två får kontrollera er. Jag menar det.
- Archie. - Nej, låt bli.
Kom igen.
Det är en släktklenod.
Gammelfarfar Blossom brukade leka med den.
Är den inte magnifik?
Åh, Polly. Kom och bo med oss på Thornhill.
Cheryls inbjudan är uppriktig.
Thornhills dörrar kommer alltid vara öppna för dig.
Barnet skulle inte sakna något. Du skulle inte sakna något.
Tror du att du bara kan komma in här med en trojansk häst full med vägglöss-
-vifta med en vit näsduk och stjäla min dotter?
Du ville ju inte ha henne.
Varför skulle hon annars ha blivit förvisad som någon herrelös hund?
För att hålla henne borta från din familj.
Och inte för att du skäms.
Varför bor inte din egen dotter med dig?
Hon kommer inte sätta sin fot i ert vrickade, giftiga hus.
- Hon skulle vara så lycklig. - Cheryl, det hjälper inte.
- Hon skulle ha det bättre där än med dig. - Hur vågar du?
Nu räcker det. Båda två.
- Om du tror på något den här kvinnan säger... - Det är därför Jason är död.
På grund av det här hatet. Det här meningslösa, dumma, bråkandet.
- Gumman, gumman. - Nej, rör mig inte.
Vi var ämnade för varandra.
Och ni lät oss inte ha det. Ingen av er.
Och vet ni vad? Det kostade Jason hans liv.
Polly.
Mamma.
Du måste prata med henne.
- Polly, jag är ledsen. Men den där kvinnan... - Skickade inte iväg mig.
Du gjorde det.
Hade du inte det, hade jag åkt till Jason och han kanske fortfarande skulle vara vid liv.
Eller så kanske du hade blivit skadad. Eller värre.
Jag var ensam på det där stället.
Jag ville aldrig att du skulle känna dig ensam-
-eller oönskad, eller oälskad.
Gumman, kom hem.
Jag lovar att du aldrig kommer att känna så igen.
Vill du att jag kommer hem?
Mer än något annat, gumman.
Ja, men pappa då?
- Din far... - Pappa måste helt enkelt komma över det.
Säkert att han inte bara kommer försöka ordna ett till möte för mig?
Vad pratar du om? Vad då för möte?
Innan ni skickade iväg mig, bokade pappa ett möte hos en läkare.
Han sa att han skulle vara mer än glad att betala för det.
Att jag inte skulle behöva leva med mitt misstag.
Herregud.
Han frågade inte ens vad jag ville.
Innan du säger något, jag försökte hjälpa till.
- Det var obetänksamt. - Men det kvittar.
Jag vill dra mitt strå till stacken. Jag vill hjälpa dig, som du hjälper mig.
Vi har båda gjort allt vi kan.
Jag vill att du ska veta, min son-
-att jag har försökt bygga saker hela livet.
Jag försökte bygga en familj. Det fungerade inte.
Jag försöker bygga ett säkert liv för dig.
Och juryn har fortfarande inte bestämt sig om det.
Jag har hällt cement och lagt tegel sen jag var i din ålder.
Det är vem jag är.
Det är allt jag är.
Pappa, jag har tänkt...
...tänk om jag får barn någon dag?
Och om det barnet hatar musik?
Inte vill ha något med det att göra.
Och istället säger: "Nej, jag vill bygga hus och byggnader som farfar."
Jag tror att det skulle vara ganska häftigt, pappa.
Det vore något.
Det här är ditt arv.
Vilket gör det till mitt också.
Polly sover äntligen.
Vilken röra.
Jag borde ha berättat för dig om pappa när jag hade chansen.
Så varför gjorde du det inte?
Jag skämdes.
Jughead.
Om vi ska vara tillsammans, vill jag veta vem du är.
Varenda detalj.
Okej.
Men, Juggy, vi borde prata med din pappa.
Han kanske vet något om Jason.
Okej.
- Jughead. - Pappa, Betty Cooper.
- Betty, det här är min pappa. - Hej, mr Jones. Trevligt att träffas.
Du också.
Varför slår ni er inte ner?
Det här är inte direkt en artighetsvisit.
Nej, jag väntade mig inte det efter att Archie dök upp på baren.
Vi vet att Serpents hade någon slags droggrej på gång med Jason Blossom.
Va?
Var har du hört det?
- Jasons flickvän. - Min syster.
Grabben behövde pengar, för att komma bort.
En prydlig grabb som han, ingen skulle misstänka honom, så vi hjälpte honom,
och han hjälpte oss.
- Jösses, pappa. Har du sagt det till polisen? - Vad tror du?
De vet nu. Polly har sagt det till dem.
Har de inte kommit förbi än, kommer de komma.
- Pratade du med Jason? Personligen? - Mina killar gav honom varan.
När den inte kom fram, trodde vi att han hade stuckit med den, tills...
Tills Jasons kropp hittades vid Sweetwater River.
Är det något mer ni vill fråga?
Hade du något att göra med Jason Blossoms död?
Tror du verkligen det om mig?
Det är mörka tider, pappa. Jag vet inte vad jag ska tro längre.
Jag är ingen perfekt pappa.
Det är det inga tvivel om.
Men jag är ingen mördare.
- Tror du honom? - Det gör jag.
Gör du?
Jag tror dig, Jughead.
...få till något.
Ett hårt, långt slag...
- Älskling... - Vad sa du till Polly...
...när du upptäckte att hon var gravid? Bokade du ett möte åt henne?
Hos en läkare du erbjöd dig att betala för-
-bakom min rygg-
-så att han kunde fixa hennes...?
Hennes misstag?
- Alice. - Skitstövel.
Så du gjorde mot Polly precis samma sak som du gjorde mot mig?
Ser du, det är därför jag inte blandade in dig, av precis den här anledningen.
Jag visste att du skulle överreagera.
Älskling, du var inte redo, okej? Och det är inte Polly heller.
Vi skickade henne till Sisters. Varför räckte inte det?
På grund av exakt det som händer nu.
Vår lilla flickas liv kommer bli förstört av det där misstaget.
Av den där... Den där familjen.
Polly flyttar hem, till det här huset, där hon hör hemma.
I helvete heller, Alice.
Jag tänker inte ta del i att uppfostra ett barn-
-som har Blossomblod.
- Ut härifrån. - Nej.
Ut härifrån! Ut härifrån!
Ut härifrån innan jag gör något vi båda ångrar.
Och jag tror att du vid det här laget vet vad jag är förmögen till.
Nej. Vad skulle folk tro?
Jag... Jag bryr mig inte längre.
Och jag tänker inte be dig en gång till.
Ut härifrån.
Jag vill inte att du är här när Polly kommer hem.
Jag borde ha litat på dig. Det finns inga ursäkter.
Jag var rädd-
- att det var Serpents och min pappa som hade gjort de där dumma grejerna.
Jag ville inte tro att det var sant.
Jag menar, det är min pappa, Archie.
Jag förstår det. Det gör jag.
Men, Jughead, du kan prata med mig om allt.
Du är som...
Du är som min bror.
Trevligt brödrasnack, Archie.
Du är min bror.
Och jag är här för dig och din pappa. Så vad kan jag göra?
Be om ett mirakel.
Värmen är på. Om polisen kommer förbi-
- är det vår försäkring om allt skulle gå åt skogen.
Här. Göm det. Håll det säkert.
- Hur går det med Kellerungen? - Det... Det går bra. Han tror vi är lagliga.
Bra. Vi kommer behöva någon från insidan hos sheriffen.
Vad? Har vi problem?
Han gillar mig, du vet? På riktigt.
Åh, du krossar mitt hjärta.
Men vi har alla en roll att spela.
Jag också.
- Jag har ringt runt i Greendale och Centerville. - Ja.
Clifford Blossom kan inte ha anställt alla män i hela staten.
Under tiden, blir det bara vi två.
Det kommer inte vara nödvändigt.
Behöver du män? Mina killar letar alltid efter arbete.
Och du har aldrig haft en bättre förman än mig.
Jag lämnar dig inte i knipa den här gången.
Om det blir problem?
Vi kan hantera problem.
Vi slösar dagsljus. Vi sätter igång.
Jag kommer. Vi ordnar bara med pappersarbetet.
Jag frågade runt om de där bjässarna som gett sig på era män.
Det visade sig att de inte är härifrån.
Varför säger du det till mig och inte till Fred?
En av mina killar säger att han känner dem från när han satt inne i Montreal.
Vi vet båda två vem som har affärer i Montreal.
Vänta, Hiram? Men varför skulle han...?
Han kanske har fått nys om din lilla romans med Freddie Andrews.
Men den verkliga frågan är, vem har sålt ut dig?
Mamma hade ingen aning, Polly.
Pappa sa aldrig något till henne. Hon svär på det.
Jag kan... Jag kan inte tro att hon slängde ut honom.
Hon menade vad hon sa.
Hon vill att du och barnet, eller barnen-
-ska känna er säkra.
Vilket innebär att du kan komma hem nu.
Jag är ledsen, mamma.
Jag försökte.
Polly, vi är så glada att du är här.
- Jag gör det här för mitt barn. - Självklart.
Du har gjort rätt val. Du kommer vara säker här.
Översättning: Annika Sjöholm