Nejdivnější na předstírání vlastní smrti je to,
že se časem začnete jako mrtví fakt cítit.
Připadáte si úplně tuzí.
Byl jsem v podzemí jako v nějaké hrobce.
Jasně, nebyla to žádná rakev, jen Diltonův bunkr, ale stejně.
Dva týdny bez slunce, bez ponětí o čase, o tom, jak plyne.
Takové je to v limbu, že?
Další podobnosti s opravdovou smrtí:
Vyšel o mně ne jeden, ale hned dva nekrology.
Jeden trochu odbytý v Riverdaleském registru
a druhý, ještě neuctivější ve Zlatomodrém kurýru.
Ten se mi líbil.
A pohřeb.
Nebo tedy smuteční slavnost.
Sledoval jsem ji na notebooku.
Přes kameru, kterou Betty nainstalovala v obýváku.
Čekali jsme, že se tam stonewallští ukážou.
A taky že ukázali.
Chtěli jsme je prostudovat. Zjistit, jestli se budou chovat podezřele.
Nepochybovali jsme o jejich vině.
Chladnokrevně mě zabili a snažili se to hodit na Betty.
Jen jsme neměli důkaz.
Zatím.
Nejtěžší na předstírání vlastní smrti ale bylo přesvědčit ostatní o tom,
že jsem poodešel na pravdu boží.
Naši rodinu, naše přátele.
Ty lži, co jsme museli říkat.
Věci, které jsme kvůli tomu museli dělat.
Jako třeba to, že moje ovdovělá přítelkyně
našla útěchu v náruči nejlepšího kámoše.
Což se později ukázalo jako největší chyba.
Před některými jsme museli s pravdou ven.
S jednou výjimkou.
Mojí sestře Jellybean
se nic říkat nemuselo.
Á, našlas tu falešnou krev. Díky, Jellybean.
Potřebuješ ji pro Jugheada?
Co? Co tím myslíš?
Abys bráchovi pomohla?
Jellybean, ty víš, kde Jughead je?
Slyšela jsem tě včera volat s Charlesem.
Jsou tady tenké zdi.
Nemusíš mi říkat, kde je, jen jestli je v pořádku.
Je… v pořádku?
Umíš držet tajemství?
Rychle jsme do toho zasvětili i tátu.
Čau, Betty.
Já…
Dal jsem ten kámen Charlesovi.
FBI ho prý pošle na testy.
A pak vám řeknou, že ta krev na něm je falešná,
že si ji můžete koupit v drogerii.
- O čem to mluvíš? - Nechci, abyste se dál trápil.
A mrzí mě, že se trápíte.
Jughead je v pořádku.
Teda není v pořádku, ale žije.
Zadrž.
- Ty víš, kde je? - Ano.
Všechno vám řeknu.
Budeme ale potřebovat vaši pomoc.
Bojím se zeptat jakou pomoc.
Pro začátek…
rozjet pátrací akci.
Archie porušil slib a řekl to mámě.
Mami, musím se ti k něčemu přiznat.
Dozvěděla se to i Veroničina sestra Hermosa,
která neodbytně slídila kolem.
Fajn, takže co chceš vědět?
Zeptám se tě rovnou, sestřičko.
Pomohla jsi Betty zabít jejího kluka?
Co?
Ne. Proč bych to dělala?
Takové věci totiž tajné milenky dělají.
Aby spolu mohly být, tak zabijí své kluky.
Hele,
nevím, co je tohle za kryptolesbické fantasmagorie,
ale Betty je jen kámoška.
Tak co se tomu jejímu pitomečkovi teda stalo?
Buď mi to řekneš, nebo budu pátrat.
- Nezapomeň, že jsem soukr… - Soukromé očko. Jo.
Ani nevím, proč mě to nenapadlo dřív,
ale možná bys nám mohla s něčím pomoct. Mně, Betty a Archiemu.
Kolik si účtuješ, Hermoso?
A mají rodinní příslušníci slevu?
V následujících měsících se nás budou lidé ptát,
jestli to bylo zapotřebí.
Zacházet do takového extrému.
Možná jo, možná ne.
Jedno jsem ale věděl jistě.
Abych se mohl vrátit beze strachu, že mě stonewallští zabijou,
a abych mohl vyřešit svoji vraždu,
potřeboval jsem získat čas tím, že budu budit dojem dokonalosti.
Zatímco se tam nahoře točil svět bez Jugheada,
já jsem pečlivě prostudovával všechny důkazy, co jsme měli.
Procházel jsem každý detail mého pobytu na Stonewallu.
Hledal jsem skryté vzorce, stopy, náznaky.
Byl to jiný typ záhady, než jaké jsme řešili dřív.
Nešlo o to, kdo to udělal, ale proč to udělal.
Byla to psychologická otázka.
Musel jsem se jim dostat pod kůži, do jejich hlav.
Musel jsem se řídit intuicí, aby se vlákna nezpřetrhala.
Stonewallská čtyřka, smrtelné nehody DuPontových spolužáků
pokus zabít mě.
Jak to spolu souviselo?
Klíčovou informaci přinesla Hermosa.
Totiž že Donna…
Jugu?
Seš v pořádku?
Jo, promiň, všechno to znovu procházím.
- Co je? Našli ho? - Ano. Našli jsme ho.
- Teda Charles a FP ho našli. - Souhlasil?
Jednoznačně.
Dává si sprchu a vyráží.
- Takže jdeme do toho? - To víš, že jo.
Rozsekáme stonewallskou přípravku na padrť.
Zločin a trest.
Román o vraždě a psychologické oběti.
Máte prostor.
Nějaké nápady ohledně Dostojevského pojení morálky?
Čau, lidi.
Co? Nechyběl jsem vám?
- Děláš si srandu. - Jonesi.
Já… tomu nerozumím. Mysleli jsme, že…
Že je po mně?
- Já vlastně na chvíli taky. - Jo.
Jak je ten známý citát od Marka Twaina?
„Zprávy o mé smrti nesmírně přeháněly.“
Co se to tu děje?
Říká se tomu zasloužený trest, Joan.
Vidím, že čtete Zločin a trest.
Mimochodem…
Víte, jaký typ detektivního příběhu jsme ještě neprobírali?
Osvědčený žánr záhady zamčeného pokoje.
Všichni podezřelí jsou v jedné místnosti. Někdo z nich je asi vrah.
Dokud se ale nezjistí kdo, zůstanou dveře zamčené.
Můžeš, Betty?
Zvoní až na půl hodiny, takže na dalších 30 minut jste naši.
Já věděla, že nejseš mrtvej.
Dobrá práce, Donno.
Jen se ti to nepovedlo dokázat ani ho najít,
čímž jsme získali čas na rozluštění té záhadné vraždy,
která tu nad námi už měsíce visí.
Nechápu, o čem to mluvíš.
To nevadí, provedu tě tím krok za krokem.
To je absurdní. Volám ochranku.
Sklapni, Brete. Jak jsem řekla, teď tu půl hodiny velíme my.
Odevzdejte telefony.
- Co to jako…? - Udělej, co říká, Joan.
Nemáme co skrývat.
Být vámi, tak si sednu.
Vezmu to totiž od samotnýho začátku.
Od toho zajímavýho momentu, kdy mně a Masonovi přišlo pozvání
odchodit čtvrťák tady na přípravce.
Jugheade?
Moosi.
Kde se tu bereš? Rád tě vidím.
Bylo to stejný jako s vámi a s Forsythem Prvním?
Taky ho sem pozvali.
Byli jste spolubydlící, viďte, pane DuPonte?
Ano.
A ty se mu velmi podobáš, Jonesi.
Tvůj dědeček byl také takový arogantní blázen.
Proč to říkáte?
Co?
Protože měl tu drzost a hlásil se k vašemu úzkému kruhu?
K prvnímu stonewallskému literárnímu spolku?
Co to má dokazovat?
Že to není příběh o vraždě.
Je to příběh o prarodičích a jejich vnoučatech.
O hříších, které přecházejí z generace na generaci.
O kruzích násilí.
Což mě vede k dalšímu bodu.
K Halloweenu, kdy jste mě vy psychopati zdrogovali.
Já asi…
Asi potřebuju na vzduch.
Ne.
Potřebuješ si lehnout.
Pozdravuj stonewallskou čtyřku.
Abyste mě o den později z tý rakve pustili…
a nechali jít na pokoj.
Moosi, neuvěříš, co mi Bret…
Kde zjistím, že Moose zmizel.
Přirozeně jsem si myslel, že dopadl jako stonewallská čtyřka.
Skupina stonewallských studentů, kteří záhadně zmizeli
v rozpětí několika dekád.
A je to tu zas.
Moosův osud nebyl tak tragický. Odešel do armády.
Jenže přichází zvrat, ke vstupu do armády ho přemluvil Chipping.
Nebo lépe řečeno donutil.
Přemlouval mě, abych odešel.
Až do Halloweenu, kdy už to nebylo jen doporučení.
Doslova mě vykopl.
Co bylo mezi Moosem a Chippingem, co ho donutilo odejít?
Naverboval mě do fotbalu.
Takže jsi šel na Stonewall kvůli Chippingovi?
Chipping naverboval Moose stejně jako Jugheada
a pak ho ze Stonewallu vyhnal.
A to znamená co?
To, že Chipping věděl, že Moose někdo zabije.
Chtěl mu zachránit život.
Dostáváme se k dalšímu bodu a tím je kvíz.
- Jonesi… - Ticho!
Pane DuPonte, jak říkají v Pánovi much:
„Já mám lasturu.“
Po Halloweenu to začalo být vážně zajímavý.
Vyhlásili jste autorskou soutěž.
Poslední čtyři knihy o bratrech Baxterových napsal Chipping.
Je čas předat pochodeň.
Někdo v tomto pokoji se měl stát dalším stínovým autorem.
A už jste si na mě posvítil, pane DuPonte. Ptal jste se mě na otce a na dědu.
Tvůj dědeček byl skvělý spisovatel.
Pověz mi, jak se má? Stále píše?
Představte si, jaké bylo moje překvapení,
když jsem zjistil, že můj děda, který nedochodil školu,
napsal úplně první baxterovku.
Kterou mu pak Francis DuPont ukradl.
Byl to stoprocentně legální obchod.
Byla to krádež.
Mizerných pět tisíc za nápad, který vám vydělal miliony?
Vy jste Forsytha zneužil.
Využil jste kluka z chudinské čtvrti.
Kdyby tohle někdy vyšlo najevo,
dovedete si představit, jaká pohroma by to pro baxterovky byla?
Pane jo.
Leckdo by kvůli tomu i zabíjel.
Mysleli jsme si, že přesně to se stalo panu Chippingovi.
Řekl jsem mu o dědovi.
A on pak mluvil s vámi.
A den na to…
Všichni si ten jeho skok z okna pamatujeme.
Myslel jsem, že jste ho k tomu dohnal, že jste na něj něco měl.
Oba jste byli členy Spolku brku a lebky.
Ale byli jste to vy.
Byly to vaše… prázdné výrazy v momentě, kdy skočil.
Volejte záchranku!
Vrtalo mi to hlavou.
V tu chvíli mi došlo, že jde o víc.
Ne, Chipping se zabil kvůli pletkám s Donnou.
- Ona to stopla a jemu přeskočilo. - Až na to…
že spolu nikdy žádný fyzický vztah neměli.
Není to tak, Donno?
Měli jsme románek a vymklo se nám to.
Ano, románek, který se zvrtl stejně jako ten s panem Kotterem.
Až na to, že jsem pátrala
a zjistila jsem, že nikdo takový neexistuje.
- Rupert měl své démony. - To ano.
Paní Chippingová nám je všechny osvětlila.
Řekla nám, že víc pil a špatně spal.
Stěžoval si na baxterovky. Litoval, že ten kontrakt kdy dostal.
Tak jsme se začali ptát,
kvůli čemu se mohla taková životní příležitost,
jako je psaní baxterovek, proměnit v břemeno, v přítěž.
Napadá vás něco?
Úkolem stínového autora bylo vymyslet dokonalou vraždu.
Ale co když bylo skutečným úkolem, cenou, kterou musel dotyčný zaplatit,
tu dokonalou vraždu provést?
Udělej to, dokaž, že budeš vědět, o čem píšeš.
Určitý patologicky překroucený smysl to dává, ne?
Tohle Chippinga trápilo.
Vina za to, co udělal,
ta prolitá krev za to, že ten kontrakt získal.
Chipping přivedl Moose. Ten měl být další obětí.
Měl ho zabít další stínový autor. Někdo z vás.
Moose byl ideální adept.
Měl plno průšvihů, neměl rodinu.
Nezvládal život.
Když tátu zavřeli za to, že se vydával za Krále gargoylů,
tak…
mi to zničilo život, rodinu, všechno.
Pár měsíců jsem byl i v ústavu.
Chipping odtud Moose vyhnal.
Sami jste to řekli.
Výborně. Vzpomněla sis.
Myslíme si, že Chipping nevěděl, jak dál, nebo chtěl možná odčinit, co provedl.
Každopádně Moose ze školy vyhnal a sám se pak zabil.
Jedině tak mohl utéct.
Naprosto praštěná hypotéza.
Ano i ne.
Chippingovo chování je hypotéza, ale pokud je pravdivá,
tak ukazuje na určitý vzorec, jak autoři kontrakt získávali.
V tentýž rok, v tentýž měsíc, kdy Chipping kontrakt vyhrál,
zmizel jeden student.
Jeden ze stonewallské čtyřky.
Myslíme si, že toho studenta zabil Chipping.
Ryan Allan, předchozí stínový autor, který převzal štafetu.
V tom měsíci zmizel další ze stonewallské čtyřky.
Totéž se opakovalo s každým předchozím autorem.
Vlastně je to jednoduché.
Což nás přivádí k momentu, kdy jsem získal smlouvu já.
Ale proč?
Abych se stal terčem.
Možná proto, že jsem kroužil kolem pravdy, jste dostali nový úkol.
Spáchat dokonalou vraždu na mně
a stát se dalším autorem.
Takže otázka za milion zní:
Kdo se chystal Jugheada zabít a jak?
Který z vás bastardů mě zabil?
Vlastně mi napověděl pan DuPont.
Když jsem se ptal, kdo mou verzi přepsal,
řekl jste, že to zkoušeli všichni.
No, vlastně se na tom podíleli všichni tví spolužáci.
To mi napovědělo, že v mé vraždě máte prsty všichni.
Dobrý.
Donno, tys zabavila Betty.
Fajn, tak jsi tady.
Brete, tys mě zatáhl do lesa,
kde jsem si sundal masku a zpátky si nasadil čepici.
Díky tý čepce se mi lebka úplně nerozskočila,
když se připlížila Joan
a praštila mě velkým šutrem.
Jak víš, že jsem to byla já? Co třeba Jonathan?
Nevím, že by používal tvůj parfém.
Jo, kde…?
Kde je Jonathan?
Nebo jste ho zabili, protože ho hryzalo svědomí?
Přiotrávil se jídlem.
- Pořád ho to nepřešlo. - Dobře.
Jonathan byl ze hry, měla jsi jednoduchý plán a dokonalé alibi.
Mělo to krásně klapnout.
Jenže neklaplo.
- Proč? - Protože celé spiknutí,
celá ta vaše geniální konspirace neskončila mou smrtí.
Kdo mi měl zkontrolovat puls?
Jonathan!
Vy Einsteinové, jediným vaším úkolem bylo pořádně mě třísknout kamenem do hlavy.
A ukázkově jste to projeli.
Jo, Donna mi foukla do obličeje Ďáblův dech,
aby to na mě pak mohla celé hodit.
Ďáblův dech? Vážně?
Jo, odborný název je skopolamin.
Látka navozuje v člověku stav podobný opilosti.
Proto si nepamatuju, že mě Donna odvedla na mýtinu,
kde leželo Jugheadovo tělo, a že mi dala do ruky kámen,
abych byla přistižená s vražednou zbraní v ruce.
Vy čtyři jste se pak vrátili na večírek
a narazili jste na Archieho a Veronicu.
Čau.
Neviděli jste Betty a Jugheada?
Mám pocit, že mířili tamhle dozadu na mýtinu.
Díky.
A poslali jste je tam, kde mě měli najít.
Stát nad Jugovým tělem.
- Bože, Betty, co se stalo? - Jugu!
Dýchá?
Je mrtvý.
Potom už mohly následovat jen dvě věci.
První:
Archie s Veronicou mě půjdou udat.
Druhá:
Pomůžou mi zakrýt vraždu, kterou jsem právě spáchala.
V každým případě je to se mnou nahnutý,
ale vy jste z toho mohli taky vyváznout.
Jo, až na to, že…
jste mě nezabili.
- Archie. - Panebože.
- Betty, co se stalo?
Archie, začni masírovat srdce. Hned, ano?
Ty mu čepkou zastav krvácení.
Raz, dva, tři, čtyři, pět.
- Raz… čtyři, pět. - No tak, Jugu.
- Prober se. No tak! - Je mrtvý.
Čtyři.
- Je mrtvý, Betty. - Prober se.
Jugu! Hej!
Hej, odvezeme tě do nemocnice.
Ne, do nemocnice ne.
Jugu…
Hej, zůstaň vzhůru.
Zůstaň vzhůru, jo?
Dalších 36 hodin jsem byl v bezvědomí.
Nejhorších 36 hodin mýho života.
Proč jsi to říkal, Jonesi?
„Do nemocnice ne.“ Proč by to někdo na prahu smrti říkal?
To fakt nevím.
Možná jsem měl tušení, že z toho budete Betty obviňovat,
a chtěl jsem jí dát prostor na obranu.
Volám Charlesovi.
- Co? Proč? - Můžeme mu věřit.
Pomůže nám.
Jugu.
Charlesi, jsem v lese s Archiem a s Veronicou.
Jughead je vážně zraněnej, potřebujeme pomoc.
Prosím, pomoz nám!
Odnesli jsme Jugheada ke staré pošťácké cestě,
kde na nás čekal Charles s lékařskou dodávkou od FBI.
- Co se mu stalo? - Má rozbitou hlavu.
Zastavovali jsme krvácení, dělali jsme umělé dýchání.
- Přežije to? - Budeme se snažit.
A co my?
Vraťte se zpátky a zahlaďte stopy.
Nesmí tam vůbec nic zůstat, jasný?
Máte krev i na oblečení. Zbavte se ho a umyjte se.
Dobře.
Jdeme.
Udělali jsme, co nám Charles řekl.
Šli jsme zpátky na mýtinu,
ten zkrvavený kámen jsme hodili do tůně,
sundali jsme oblečení a zapálili oheň.
- Co když to nepřežije? - Přežije.
Ale co když ne?
Zvládne to.
Ale když ne…
tak my…
Archie.
- Archie! - Jo, jo.
- Posloucháš mě? - Jo.
Musíme všechny šaty spálit, i tu Jugheadovu čepku.
Opláchneme se v tůni.
A pak už o tom nikdy nebudeme mluvit.
Ani mezi sebou, ani s rodiči. S nikým.
Doděláme čtvrťák, odmaturujeme a půjdeme si každý svou cestou.
Jen tak nikoho z nás nechytí.
Udělej to.
Takhle to bude, jestli to Jug nepřežije.
Ale to se nestane. On to zvládne.
Musí.
A potom
jsme jeli domů.
Co přišlo pak, byla noční můra za bílého dne.
Ta nevědomost, kdy a jestli se Jughead probudí.
A neustálé přemýšlení, jestli jsem za to zodpovědná.
Ale viděli jsme jeho tělo v márnici.
- Byl do toho taky zapletený? - Kdo? Doktor Curdle?
Jo. Známe se už dlouho.
Ve městě, jako je Riverdale,
má každý svou cenu.
Včetně našeho přítele, pana doktora Smrti.
A zatímco vás Betty zaměstnávala hrou na kočku a na myš,
já jsem v podzemním bunkru rozmotával tenhle gordický uzel roku.
Je šílený, kolik takovýho rozmotávání zvládnete,
- když jste pro ostatní mrtví. - Čímž se dostáváme k dnešku.
Takže, pane DuPonte.
Máte prostor. Co si o tom myslíte?
Ach, Jonesi.
Jednička za snahu.
Když nic jiného, tak je tato fikce aspoň mnohem zábavnější,
než cokoliv, co jsi v semináři napsal.
Zmínil jsem se, že jsme s Betty obešli všechny stínové autory?
Když jsme jim řekli naši teorii, všichni chtěli volat právníka.
Dejme tomu, žes je vystopoval.
I kdybys našel jednoho, který by ti tu teorii dosvědčil,
nějakým vágním způsobem, tak bys zjistil, že jsem nikdy
své studenty k žádnému trestnému činu přímo nenaváděl.
Vy jste ale mazaný sériový vrah, pane DuPonte.
Ještě ale nepřišlo to nejlepší.
A to konkrétně tři členové literárního spolku,
které jste zabil.
Jane Dallasová Brownová, Charles W. Chickens, Theodore Weisel.
A je to tady.
Vraťme se k prvotnímu hříchu.
Když pan DuPont ukradl, a myslím tím „ukradl“,
dědečkovu původní baxterovku.
Fakt, který je znám vám a samozřejmě Jugovu dědečkovi,
ale také úzkému kruhu vašich spolužáků.
Hnijící tajemství v srdci impéria.
Tenkrát to nebylo impérium,
ale domek z karet, který jste si desítky let stavěl.
Čím byl větší,
tím víc jste se bál, že stačí sebemenší prořeknutí
a celá věc se sesype.
Ukáže se, že celá vaše životní práce je lež
a vy jste podvodník a zloděj
a nečestný muž.
Takže jste začal jít po těch, co pravdu znali,
a začal jste inscenovat jejich smrtelné nehody.
Přeřezal jste brzdy. Pohrál jste si s trupem letadla.
Poškodil jste kyslíkové bomby.
Až už zbýval jen ten poslední člen literárního spolku.
Betty,
je čas přizvat našeho hosta.
Mileráda.
Forsythe?
Ve vší kráse.
Ahoj, Francisi.
Řekneš mu to, co nám, dědo?
Weisel byl za mnou, předtím než umřel.
Několik dní nespal.
Řekl mi, že jsi zabil Charlese a Jane,
protože měli v plánu říct, jak to tenkrát bylo s baxterovkama.
Říkal, že toho víme až moc a že se chceš zbavit i nás.
Víš stejně dobře jako já, že Theodore byl paranoidní pijan.
Ale o dva dny později
se tenhle zkušený potápěč utopil v malé hloubce.
Takže měl pravdu.
A já byl na řadě.
Šel jsem si koupit cigarety
a už jsem se nevrátil.
Co přesně jsi od roku 2002 dělal?
Sbíral jsem důkazy, které spojovaly tady Francise
s vraždou Charlese a Jane a Theodora.
Nejdřív jsem obvolal hotely a motely poblíž míst těch nehod.
Víte, na co jsem nejdřív nemohl vůbec přijít?
Když byl jako další oběť pozvaný Moose, proč jste pozvali i mě?
Byl jsem návnada.
Abych dědu vylákal z úkrytu a vy byste mohl svou práci dokončit.
Zmizel jsem jako zbabělec, když mě Jug našel.
Když jsme ale otce našli s Charlesem podruhé
a řekli mu, co se jeho vnukovi stalo,
tak mu došlo, že je na čase vás vytrestat.
Zatímco jste si hráli na Agathu Christie,
můj tým prohledával poslední hodinu DuPontův dům.
Vzhledem k trofejím vašich obětí ve skrýši ve slovníku
a sháňce autorů po právnících,
a to nezmiňuji Forsythovu detektivní práci…
Řekněte mu to sám.
Je konec, Francisi.
Ty…
mě budeš nazývat zlodějem a zbabělcem?
To já ale nejsem.
Jsem budovatel.
Vybudoval jsem franšízu a ze zisku jsem zbudoval tuto školu.
Beze mě by tu nebylo ani jedno.
Francisi DuPonte, máte právo mlčet.
Cokoliv řeknete, může být použito proti vám.
Nikdy.
V jeho slovech je síla spisovatele.
Jen plaší a pokorní volí mlčení.
Já jsem… čestný muž.
Až do konce.
Pak už to byla jen samá mravenčí práce.
Máme tvoji textovou komunikaci s Donnou.
Ona s tebou manipulovala, Joan.
Navedla tě, abys za ni dělala špinavou práci, a ona zůstala čistá.
Přestaň ji krýt. Postarám se, abys dostala lehčí trest.
Nemáte mi co nabídnout, agente Smithe.
Upozorňuji vás, že můj otec je ambasador a že mám diplomatickou imunitu.
Když odjedeš ze země, už se nikdy nesmíš vrátit.
A odskáčou to tvoji přátelé.
Nejsou to moji přátelé.
Proč jsi Jugheadovi lhala?
Řeklas mu, že má Bret diplomatickou imunitu, ale má ji Joan.
Lhala jsem mu,
protože jsem chtěla, aby se od Breta držel dál.
Zabít Jugheada byl Bretův nápad.
Jak jsi přišla ke špendlíku pana Chippinga?
A netvrď mi, že jste spolu něco měli.
To už ti nikdo nežere.
Dal mi ho pan DuPont.
Řekl, že mám lhát řediteli,
aby byla Chippingova smrt brána jako sebevražda a lidi se přestali ptát.
Jsem ráda, že skutečná stvůra za tím vším, pan DuPont, konečně za své hříchy platí.
Víme, že jsi měl s Jugheadem konflikt.
Tu noc, kdy byl napaden, tě s ním viděli odcházet do lesa.
Jsem z něčeho obviněný?
Jsi podezřelý z pokusu o vraždu
a z obstarávání a držení videonahrávek spolužáků,
zachycujících je při sexu.
Včetně Jugheada a Betty.
Teď…
jsem ochoten tě obvinit jen z pokusu o vraždu,
když všechny ty kazety odevzdáš.
Tady je protinabídka:
Obviníte mě jen ze spiknutí,
což můj právník uhádá na veřejně prospěšné práce,
nebo tu nahrávku s Betty a Jugheadem vyvěsím na internet.
Promyslím to.
To bylo rychlé.
Co to má být?
- Protinabídka k protinabídce. - Počkat…
Pochopil jsem, že ses rozhodl při vyšetřování spolupracovat
a prozradíš nám, kde ty pásky jsou.
Je to tak?
V tajném prostoru za stonewallským erbem
se skrývala studnice temných tajemství.
Nelegálně pořízené videonahrávky.
Další olej do ohně kontroverzí,
který spaluje jednu z nejstarších místních přípravek.
Škola zatím zůstává otevřená,
ale tajný Spolek brku a lebky byl rozpuštěn.
Pro riverdaleské zpravodajství Alice Smithová.
Je fajn být zpátky, Riverdale.
Děkuji. Díky moc.
Ta reportáž se ti moc povedla.
Díky, zlato. Hodně mi pomohl můj interní zdroj.
Tak já vyrazím.
Počkej, kam jdeš? Je čas na koláč.
Vrátím se brzy.
Potřebuju zařídit ještě jednu poslední věc.
Ahoj, Donno.
Někam se chystáš?
Když to musíš vědět, tak přestupuju na jinou školu.
Tak to jsem ráda, že jsem tě zastihla. Chtěla jsem ti poblahopřát.
Slyšeli jsme, že přebíráš baxterovky.
Bude nové vydání.
Pod názvem Tracy Trueová.
Závidíš?
Tvůj plán ti vyšel.
Všechnu špinavou práci jsi za sebe nechala udělat ostatní.
Dokonce i DuPontovu smrt.
Nadmíru dobře se ti povedlo zahladit vlastní stopy.
Betty…
to seš vážně tak mimo,
že věříš, že jsem zorganizovala tak promyšlenou konspiraci,
která měla za následek smrt několika lidí, jen abych získala ten kontrakt?
Ne.
Aby ses pomstila.
Vážně?
- Pomstila za co? - Za vraždu tvojí babičky.
Jane Dallasové Brownové.
DuPontovy spolužačky, kterou zabil, aby utajil,
že baxterovky nevymyslel.
Byla to tvoje babička.
- Jak jsi na to přišla? - Řekla mi to známá mojí známé.
Dala sis práci, aby ses dostala na přípravku
do Chippingovy třídy
a každým krokem jsi postupovala blíž k vrahovi své babičky.
Chtěla ses pomstít.
Takže jak zněl původní plán, Donno?
Získat smlouvu bez ohledu na to, kolik lidí zemře?
A pak zinscenovat nehodu, zbavit se tak DuPonta
a rozcupovat všechno, co vybudoval?
Fascinující teorie, Betty.
Zapomněla jsi na jeden detail.
DuPont moji babičku jen nezabil.
Okradl ji.
Stejně jako okradl Forsytha.
Tracy Trueová,
mladá detektivka z knížek o bratrech Baxterových.
Vymyslela ji tvoje babička.
A já si ji teď vzala zpátky a DuPont hnije v hrobě.
Jak jsi zjistila, že to byla moje babička?
Soukromé očko.
Na můj příkaz namířila Hermosa své pátrání správným směrem
a trochu ty stonewallské mizery proklepla.
Tvoje kámoška Donna není až takový svatoušek.
Sehnala lékařské záznamy,
které potvrdily, že jsi vnučka Jane Dallasové Brownové,
což dává polici motiv
a napojuje to celou tu síť obětí…
zpátky k tobě.
To je nepřímý důkaz.
Ale dám si poslední kolo.
Co chceš, Betty?
Chci, abys ten kontrakt na Tracy Trueovou odmítla.
Proč bych to proboha dělala?
I když je to jen fiktivní charakter, zaslouží si něco lepšího.
Stejně jako památka tvé babičky.
A určitě nechceš profitovat z nevydařeného zabití mého přítele.
Nebo…
neodstupuj.
To je v pohodě.
Buď si ale jistá, že tu lékařskou zprávu dostanou všechny přední noviny.
Buď už hodná, Donno.
Dohlédnu si na tebe.
Měsíce na Stonewallu, daleko od vás. Taková ztráta času.
Hele, Jugu.
Zastavili jsme DuPonta, vyřešili jsme osm vražd,
už nebudou žádné další pohřešované osoby.
Podle mě to nebyla ztráta času.
Já vím. Jen je to…
Cítím se…
Podveden?
Já vím.
Vím to, ale jednou i ty sám přijdeš na to,
že to mělo smysl, jasný?
Takže Jughead Jones vstává z mrtvých.
Že mě to nepřekvapuje.
Ne?
V Riverdale se přece doopravdy neumírá.
Ale co bude teď s Archiem a vaším cukrováním?
To jsme předstírali.
No, vypadalo to až moc věrohodně.
Jo, vždyť o to taky šlo.
Jasně.
Jen ti chci říct, že umím střežit tajemství.
Páčko!
- Co chtěla Cheryl? - Nic.
Co říkal Honey?
Nadšený není, ale podle zákona mě musí vzít zpět.
- To je super. - Jo, snad mi uzná i známky.
Pozitivní na tom je, že mě tu nikdo nechce zabít.
Nepřivolávej to.
Čau, chlape.
- Betty. - Dobrý den.
Hned jsem tu.
Dědo.
- Myslel jsem, žes už odjel. - Ne, ještě ne.
Dáš si s námi večeři?
Vlastně jdeme s Betty k Popovi za Archiem a Veronicou.
- Ale jestli chcete… - Ne, jdi se bavit.
Jo.
Měl bych se rozloučit?
Ale ne.
Předpokládám, že budeme ještě vzhůru, až se vrátíš.
Hej, počkej.
Nevím, jak to mezi mnou a ním bude,
ale bavíme se a to je nějaký pokrok.
Takže… ti děkuju.
Celé je to díky tobě.
Dobře se bavte.
Můžeme?
K něčemu nejspíš bylo celé to běsnění dobré.
Po 30 letech se spolu otec a děda zase baví.
Kdo by to byl řekl?
- Myslíš, že mu táta odpustí? - To nevím.
Stalo se toho mezi nimi hodně, ale… Doufám, že jo.
Tak jo, lidi.
A teď přísaha.
Já vím.
Když jsme si naposled odpřisáhli klidný čtvrťák,
začalo jít všechno z kopce.
Ale ještě máme dva, tři, čtyři měsíce.
Zakončeme ho s noblesou.
Budeme ignorovat fakt, že s vámi asi já a Archie nebudeme maturovat?
Fakt si myslíš, že bychom svým klukům tady s Veronicou nepomohly s maturitou?
Archie Andrewsi a Jugheade Jonesi, vy odmaturujete.
I kdyby vás mělo doučovat tisíc lidí, všechno ostatní dáte stranou,
už žádné záhady,
vaším jediným cílem je teď maturita.
- Proč to zní jako výhrůžka? - Protože to je výhrůžka.
Dojdeme až na vrchol. Společně.
- Tak na to. - Ať to klapne.
Lidi, jenom připomínka.
Mám tady přihlášky do zítřejšího varieté.
Všichni musíte vystoupit.
I ty, Jugheade.
Počítej s námi, Keve.
Ale ne.
Ano.
Koukej, kdo z místních se zapsal.