Anne!
Det er vel normalt at være nervøs den første dag.
Det skal nok gå fint.
Jeg har ikke meget skoleerfaring.
Hvorfor skulle det ikke gå bedre end fint?
Jeg er slet ikke i tvivl om, at det vil gå fint.
Jeg er et par år bagud.
Men derfor kan man godt være optimistisk.
Det kan kun gå fremad.
Når man sætter sin bedste fod foran, går alting godt.
Fødderne skal sætte farten ned.
Det bliver dejligt at have mange venner.
Men det bliver nok svært at få fodfæste.
De har sikkert kendt hinanden altid.
Jeg har altid drømt om at gå i skole.
Det kan slet ikke gå g...
Bare det ikke er et tegn.
Jeg sagde, du skulle sætte farten ned.
Jeg rydder det op, Marilla.
- Undskyld, Marilla. - Det skal nok gå fint i dag.
Du har pæren i orden.
Jeg er ikke bekymret for min hjerne.
Jeg mener, den virker ret godt.
Hvis jeg er heldig, indhenter jeg hurtigt de andre.
Det bekymrer mig ikke. Men ved I, hvad der gør?
Ved I, hvad min største bekymring er?
Det fortæller du os nok.
Det er dette grimme røde hår.
Dette forfærdelige, hæslige røde hår.
Det er mit livs forbandelse.
Anne Shirley Cuthbert...
Jeg vil råde dig til at finde en mere værdig største bekymring.
Jeg hader mine fregner. Jeg tror, at de andre børn...
- ville kunne lide mig, hvis jeg var køn. - Nonsens.
Du er vel nok forfængelig.
Hvis en rose ikke var smuk, ville ingen stoppe og lugte til den.
Hvordan er man forfængelig, når man er grim?
Nu er det nok med dit vrøvl.
Du klarer det fint i skolen, hvis du holder op med at klage.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
En perfekt kirkegård med begravede håb
Sværger du, du altid vil være min ven?
Det kræver store ord at udtrykke store idéer
At sove i et træ i måneskinnet
Goddag.
Det glæder mig at møde jer.
Vær hilset.
Hilsener.
Åh, din kjole er strålende.
Pufærmer er henrivende.
Har du altid boet i Avonlea?
Jeg er enig. Det er det smukkeste sted på Jorden.
Jeg har rejst en hel del.
Så får man et større perspektiv.
Denne gamle klud?
Jeg elsker vilde blomster. Og du?
Nogle gange forestiller jeg mig, at mit værelse er et jomfrubur.
Vidste du, at et jomfrubur var en dames kammer i et middelalderslot?
Ville det ikke være skønt at være en prinsesse?
Ord kan ikke beskrive, hvor spændende det er at møde dig.
Anne.
Hej, Diana.
Hvad har du dog gjort ved din hat?
Jeg ville gøre et godt indtryk, og den var så kedelig.
Du gør i hvert fald indtryk.
Det er godt, du fandt frem.
- Vi kan nok følges til skole snart. - Kan vi ikke det nu?
Mine forældre accepterer dig nok snart, når du nu er en Cuthbert.
Velkommen til første skoledag.
Kom, jeg viser dig rundt.
Læg din hat og sweater her. Du kan sidde hos mig.
Ruby er ligeglad.
Jane og Ruby sidder nok sammen nu, hvor Prissy læser op -
- til sin prøve til lærerseminariet og skal sidde hos de ældre.
Hvem?
Læg dine sager fra dig.
- Hej. Jeg hedder Moody. - Undskyld.
Moody Spurgeon.
- Jeg hedder Anne. - Charlie.
Charlie Sloan.
Rart at møde jer.
Tal ikke med drengene.
De er latterlige.
Det er også godt at se dig.
Alle bortset fra Gilbert Blythe.
Han er herlig, men han kommer ikke i dag.
Dette er Jane Andrews, Josie Pye Ruby Gillis og Tillie Boulter.
Alle sammen... Det er Anne.
- Hej, Anne. - Hej.
Godt at møde dig.
Det er en lækker fornøjelse at hilse på jer.
Jeg vil gøre mit yderste for at vise, jeg er jeres venskab værd.
Anne elsker at læse... Hun kender mange store ord.
Bruger hun dem alle i hver sætning?
Jeg kan også lide at læse.
Nej, du kan ikke.
Nej, jeg kan ej.
Jeg så dig på kirkens skovtur. Jeg skulle have hilst på dig.
- Der var mange mennesker. - Mor lod mig ikke hilse på dig.
Hvorfor klæder de dig i den konekjole?
Det er bare rart at have noget nyt.
Måske hvis man er forældreløs. Jeg ville aldrig gå med den.
Anne er ikke længere forældreløs, men adopteret.
Jeg er stadig... forældreløs, Diana.
Det vil jeg altid være.
Du godeste, det ville jeg hade.
Det er jeg ked af, Anne.
- Du er latterlig. - Se der.
Det er en talende hund.
- Kan du også hente? - Billy, lad hende være.
Sit. Bliv der.
Rul rundt.
Ignorér bare min bror.
Han er latterlig.
Drengene må aldrig vide, at de sårede dig.
De må heller ikke vide, hvis du kan lide dem.
Der er meget at kæmpe med i skolen.
Har du været i en rigtig skole, -
- eller gik du i skole for forældreløse?
Kom, Anne. Lad os fortsætte.
Tag din mælk med. Jeg viser dig bækken.
Godmorgen, frk. Cuthbert.
Godmorgen.
Vi har vist ikke hilst ordentligt på hinanden, -
- men jeg kender Dem selvfølgelig fra byen.
Er det ikke fru Bell?
Jo, og det her er fru Andrews.
- Pænt goddag. - Goddag.
Hvad drejer det sig om?
Vi er her på vegne af PMSC.
Progressive Mødres Sy-Cirkel. Måske har De hørt om os.
Vi har mødtes to gange om måneden i to år.
Selvfølgelig.
Jeg donerer gerne lidt.
Åh, nej. Mange tak, men det er ikke velgørenhed.
Vi er en organisation.
- En uformel organisation. - Men alligevel en organisation.
Vi samles for at tale om vores døtres uddannelse.
- Vi broderer også. - Og der serveres selvfølgelig te.
Det lyder stimulerende.
Nu, hvor De er mor til en ung pige, ville vi høre, om De vil deltage?
Vi bør advare Dem om, at vores synspunkter er moderne.
Vi mener, at en kvindes uddannelse er lige så vigtig som mandens.
Hvor beundringsværdigt.
Nu, hvor dit plejebarn...
Anne.
Da Deres Anne er en del af samfundet nu, -
- og De opdrager hende, -
- ville vi også invitere Dem med.
Vi mødes hos Andrews i eftermiddag.
Kommer De?
Sæt din mælk ved min, så den holder sig kold.
Jeg må have gjort noget galt, men jeg ved ikke hvad.
Nu skal jeg fortælle dig alt om frokosten.
Pigerne i vores klike sidder sammen.
Vi har en slags klub uden drengene.
Jeg sidder som regel med Jane, når ikke Jane sidder med sin søster.
Tillie sidder ved siden af Josie.
Du må vurdere situationen, -
- da vi altid sidder på samme måde.
Alle viser deres madpakke, og så deler vi.
De, der ikke deler, betragtes som onde.
Jeg håber, du har nok med. Man skal dele.
- Desserterne er... - Kom her.
Hvem er en dygtig Anne?
Alle bad deres mødre om noget særligt.
- Hvad med dig? - Josie kan ikke lide mig.
Jeg tog et blondelommetørklæde med i dagens anledning.
Det vil se fint ud. Forhåbentlig er dit æble udskåret.
- Æblet...? - Kom, jeg viser dig resten.
Skolen er meget progressiv. Her er et ekstra lokale til de små.
Hej.
Indtag jeres pladser.
Hvad er det for tal?
Det er divisionsregning.
Divisionsregning?
Det er så let, ikke?
Det var tider.
Kom.
Her er lageret.
Du skal altid spørge om lov, før du tager noget.
Nogle gange tager hr. Phillips en lur her.
Det var lige godt...
Det er Prissy Andrews og læreren, hr. Phillips.
- Er de gift? - Selvfølgelig ikke.
Hun er elev, og han er gammel.
De rører hinanden.
De laver nok en baby.
Hvad?
Hvis de rører hinanden, er de intime sammen.
Er det sandt?
Det lader til, at mange mænd har en kælemus.
En kælemus?
Det er det, jeg har hørt.
Ja. Jeg går ud fra, hr. Phillips også har en i sin forlomme.
Prissy Andrews har nok mødt den.
Og fru Hammond, en dame, jeg arbejdede for, sagde, -
- at hun fik tvillinger, da hun kælede med hr. Hammonds mus.
Stav til "henrivende".
Prissy og hr. Phillips.
Korrekt. Sæt dig bare.
Moody, rejs dig og sig frem.
Stav til "forfærdelig".
Som din håndskrift.
Moody, der er et Æ i det...
- lige efter F'et. Det kan ikke høres. - Ja.
Det kan ikke høres.
Ligesom dig.
Du er den forældreløse, ikke?
Jeg hedder Anne Shirley Cuthbert. Vær rar at stave Anne med "e".
- Råbte jeg dig op? - De stillede mig et spørgsmål.
Råbte jeg dig op?
- Nej. - Så sæt dig.
Hørte du, hvad hun sagde?
- Er det ikke utroligt? - Det får hun ballade for.
Der er brød og ost til din frokost.
Jeg er nok tilbage før malketid.
Mødet tager en del af dagen.
Er du sikker på det her, Marilla?
Tja, jeg ved ikke helt, hvad der venter.
Men det skader vel ikke at lære noget nyt.
Nu, hvor vi er forældre.
Hvis du ikke havde opdaget det.
Indtil nu har jeg ikke tænkt på det på den måde.
Der er noget sandt i det, -
- så du må vænne dig til det.
Anne.
Kom her.
Jeg troede aldrig, det ville blive frokost.
Sådan har jeg det også.
Jeg er så spændt på at høre om det, I så.
- Det er jeg også. - Ja.
Hvad mener I?
Prissy og hr. Phillips, fjollerik.
På lageret.
Jeg fortalte dem om kælemusen.
Det er så chokerende.
Men jeg var ikke helt sikker, så du må hellere fortælle det.
- Det er utroligt. - Ja, det er.
Prissy og hr. Phillips er intime sammen.
Det er ret normalt.
Men tror du, at hun faktisk rørte den?
Hans kælemus?
Hvad har vi her?
Gå væk.
- Lad være med at udspionere. - Dumme drenge!
Laver de virkelig en baby?
Det er klamt. Han er lærer.
Prissy ser ret voksen ud i år.
Mon de er forelskede?
Det er vist ligegyldigt, hvad angår intime forhold.
Du godeste.
Fortæl, Anne.
Min erfaring med fru Hammond og hendes fordrukne mand...
Fordrukne mand?
- Ih, du milde. - Var det dem, du boede hos,
- før du kom til Grønnebakken? - Ja, det var de sidste.
- Og han var dranker? - Ja, bestemt.
Hr. Hammond drak altid hjemmebryg, -
- og bagefter trampede han rundt i huset -
- som Frankensteins monster, og alle flygtede, -
- men ikke så hurtigt som fru Hammond.
Han ville have hende til at kæle for musen.
Gjorde hun det?
Det blev hun vist nødt til.
Ih, du milde.
Jeg kunne høre det hele.
Det hele?
Jeg ved stadig ikke, hvad jeg skal tro.
Nogle gange hørte jeg latter, og det lød sjovt, -
- men andre gange troede jeg, at han myrdede hende.
Fru Hammond blev vred. Næste morgen ville hun ofte -
- slå mig med en træske.
Jeg var faktisk lettet, da hr. Hammond døde.
Jeg savnede ikke hans bælte.
- Er frokosten allerede slut? - Nej.
Jeg spiser ikke sammen med beskidt affald.
Kom, piger, før vores ry bliver plettet.
Diana?
Jeg...
Du godeste. Lad mig se, om der kan gøres noget ved det.
Min søster har skrevet angående bogen, vi læser,
The Grasshoppers af fru Andrew Dean.
Søsteren er stemmeretskvinde.
Hun sender mig regelmæssigt progressive aviser
- fra Acadia-universitetet. - Der gik hun.
Min søster skriver, at anmelderen for The Athenaeum -
- beskrev historien som en kvindes flirt med feminisme.
Feminisme.
Sikke et utroligt ord.
Hvor spændende.
Men hvad betyder det?
Jeg elskede historien.
Den ændrede min holdning til kvindeuddannelse.
Min mor mener stadig, -
- at det er skandaløst, at kvinder studerer.
Det er et forbudt emne.
Vi er også en uformel bogklub.
Du må gerne låne den
- efter Margaret. - Tak.
Jeg håber, du er en pige.
Du bliver en moderne kvinde i et moderne samfund.
- Tiderne har sandelig ændret sig. - Ja.
Min mor var ret skuffet, da jeg blev født.
- Hun ville kun have drenge. - Jeres gård er også meget stor.
Nu studerer din Prissy til sin optagelsesprøve.
Hun skal have alle fordele.
Og Jane.
Ser I?
Det er feminisme.
Det var flot af Dem at vælge en pige.
Det er progressivt.
Tag for Dem, mens De stadig kan.
Og De uddanner hende.
Er hun opvakt?
Anne er i hvert fald utroligt nysgerrig.
Hun elsker at læse.
- Hun er videbegærlig. - Håber De, at hun vil arbejde
- inden for kvindefag? - Måske bliver hun lærer.
Måske.
Derfor må vi forbedre læseplanen.
Især for dem, der sikkert ikke bliver gift.
Ved det forrige møde diskuterede vi læseplanen, -
- og hvad vi kan gøre for at...
- Farvel, søde. - Vi ses i morgen.
Ja, ja.
Kom. Jeg kan følges halvdelen af vejen.
Er det ikke dejligt at tænke på, at i morgen er der atter en dag?
Der må være grænser for, hvor mange fejl man kan begå.
Når jeg når enden, er jeg færdig med dem.
Det trøster mig.
Bare rolig. Pigerne vil snart kunne lide dig.
Måske bør du tale mindre.
Og... ingen mus.
Vi ses i morgen, Anne.
Og da jeg hørte, du deltog i et af deres...
Hvad end de kalder dem.
- Møder. - Du kunne have væltet mig med en fjer.
Jeg forstår dig ikke.
Jeg er chokeret.
- Marilla Cuthbert, ligestillingskvinde. - Stop.
En progressiv mor.
Jeg er stadig lidt overrasket over det med "mor".
Spørg endelig ikke mig til råds. Jeg har bare født ti børn.
Fortæl mig alting.
Det mener jeg. Udelad intet.
Hvis du er så nysgerrig, hvad så med at deltage?
Hvorfor skulle jeg dog tilslutte mig unge mødre?
Te. Jeg skal have noget at styrke mig på.
Det var en livlig debat.
Livlig.
Skiftes I til at råbe fra en talerstol?
Det var en masse civiliseret snak om kvindeuddannelse og sociale reformer.
Nu siger du vel, at I brændte korsettet og dansede nøgne?
Der var ikke tid nok.
Men jeg var ude på dybt vand.
Der er så meget forandring for tiden.
- Så meget, jeg aldrig før har tænkt på. - Du har jo end ikke tænkt
- på moderskab, før Anne kom. - Det er det, jeg mener.
Hvad nu, hvis jeg ikke er opgaven moden?
Moderskab er let.
Kontroversielle ideer komplicerer det bare unødigt.
Matthew, tolererede du dette eventyr?
Jeg vil bare have te.
Så du har det fint med, at Marilla går linen ud?
Bland ikke ham ind i det.
Jeg tager det bare med udenfor.
Jeg vil vide, hvad han mener om den moderne idé.
Alle ideer var vel engang moderne, -
- indtil de ikke var.
Tja...
Nå, nå...
Hej. Hej, Jerry.
Du er blevet en kvinde, der handler drastisk.
- Jeg kan knap kende dig. - Der er forskel på -
- at have en mening om noget og på at udtrykke fordømmelse.
Jeg beklager ikke, at jeg deltog.
Selv om det åbnede mine øjne for min uvidenhed.
Jeg bør udvide min tankegang, hvis jeg skal hjælpe Anne.
Pigen er i hvert fald sær.
- Det er helt sikkert. - Det kan vi enes om.
I inspirerer mig.
Tænk, at I har været venner siden skolen.
Åndsfæller for evigt.
Hvordan gør I? Hvad er hemmeligheden?
- Hvordan var skolen? - Det gik rigtig, rigtig godt.
Jeg er så glad for at være der. Jeg lægger mine sager på plads.
Så kommer jeg og hjælper med maden.
Sig til, når der er møde igen.
Hvis du vil.
Jeg giver gerne mit besyv med.
Det tvivler jeg ikke på.
Divisionsregning.
Det må være som omvendt multiplikation.
Det er vel ikke så svært.
I dag bliver bedre.
Jeg siger intet underligt eller gør noget galt.
Du er min ven, ikke, Belle?
Du vil altid være min ven, ikke sandt?
Det kan du tro.
Hvor er jeg smigret.
- Du bør ikke lure. - Hvad for noget?
Jeg må bare huske, hvad Jane Eyre sagde.
Livet lader til -
- at være for kort til at pleje fjendskab -
- eller holde regnskab med uret.
Anne fra Grønnebakken.
Du og jeg skal snakke sammen.
Du sagde grimme ting om min søster.
Hvem er hun?
Prissy Andrews, tosse.
- Det var ikke min mening. - Er det derfor, hun græd hele natten?
Mine forældre siger, det er bagvaskelse.
- Vil du bagtales? - Undskyld, jeg ville ikke skade nogen.
Nu får du en lærestreg, Fido.
Du er en slem hund.
- Slemme, lille hund. - Hej, Billy.
Hvordan går det?
Hej, Gilbert.
Hvor er det godt at være tilbage.
Ja.
- Velkommen tilbage. - Det er godt at se dig, makker.
I leger en leg, ikke sandt?
Det ser sjovt ud, men vi må hellere komme i skole.
Vi må ikke komme for sent. Det hader hr. Phillips.
Ja, jeg skulle lige til at gå.
Vi ses derhenne.
Er alt vel?
Skole. Jeg skal...
Selv tak.
Var der andet? Er der drager, der skal dræbes?
Nej, tak.
Hvem er du?
Hvad hedder du?
Vil du ikke sige det?
Lad mig.
Tak.
Undskyld, hvis jeg var uhøflig.
- Jeg hedder Anne. - Hej, jeg...
Gilbert!
Hej.
Hvordan var der i Alberta?
- Så du Rocky Mountains? - Ja, men de er også svære at overse.
- Var de store? - Det er bjerge.
Har din far det bedre?
Vi er begge glade for at være hjemme.
Hvorfor talte du med den pige?
- Hvorfor ikke? - Hun er gal.
Påstår du.
Forhåbentlig fik du ingen børnehjemslus.
Der er én.
Og jeg er ligeglad med, hvor hun er fra.
En sød pige er en sød pige.
Tænk, at du fulgtes med Gilbert Blythe.
Du må ikke tale med Gilbert.
Du må ikke se på ham.
Der kan du selv se.
Ruby har kunnet lide ham i tre år.
Hun har førsteret.
Den væmmelige pige vidste ikke bedre.
Ligesom alle dine historier i går.
Undskyld.
Jeg ville ikke følges med ham.
- Det må ikke ske igen. - Det lover jeg.
Jeg taler ikke med ham.
Jeg prøver at glatte det ud.
Værsgo.
Fru Bell.
Hvor er det rart at se Dem.
Goddag.
Hvornår finder det næste møde sted?
- Tja... Frk. Cuthbert... - Kald mig bare Marilla.
Det gør alle.
Frk. Cuthbert...
Vi føler ikke, De passer ind i gruppen.
Jaså.
Vi har indset, at Anne skal have Deres fulde opmærksomhed.
De har hænderne fulde.
"Min fulde opmærksomhed"?
Vi opfordrer Dem til at overveje hjemmeskole.
Det ville være bedst for alle parter.
Vi er bekymrede. Farvel.
Hvad mon der skete med Anne? Kommer hun ikke i skole igen?
Det viser sig snart.
Vil de ikke have dig tilbage?
Lad mig være, Matthew.
Slå op på side 32 i læsebogen.
Vi læser Barry Cornwalls digt, The Fisherman, højt.
Endelig noget, jeg er god til.
Det glæder mig.
Diana Barry, -
- rejs dig og læs.
Et farefuldt liv Og trist, som livet kan være
Havde fiskeren på det ensomme hav...
Det var farefuldt. Sæt dig.
Nye pige.
Rejs dig, fortsæt.
Over de vilde våger arbejdende Fjernt fra sit hjem
For en dyster bagatel For evigt tvunget til at strejfe
Nogle få hjerter opmuntrer ham Gennem det farlige liv
Og ingen står ham bi i den stormfulde strid
Følgesvend for havet Og den tyste vind
Således må den ensomme fisker evigt fare
Hun lever sig ind i det.
Uden trøst, håb Knap en frænde
Ser han gennem livet og skuer blot Dets ende
Sæt dig.
Du gode Gud.
Josie Pye.
Rejs dig og læs.
Jeg skal reparere hegnet derovre.
Det har jeg tænkt på at gøre.
Vi spiser om en time.
Så må jeg hellere ordne det, før jeg glemmer det igen.
Så jeg...
Det bliver sent.
Jerry hjælper dig.
Kom så, Belle.
Hør, vil du ikke smage et?
De er fra vores frugthave. De er søde.
- Gå venligst. - Undskyld mig?
Du skal gå lige nu.
Undskyld, jeg...
Jeg må ikke tale med dig.
Hvorfor ikke?
Ser man det. Hvad laver du her, Matthew Cuthbert?
Er alt vel?
Anne...
Ja.
- Kom ind. - Tak.
Jeg kender hele historien.
Og familien Andrews er meget vred.
Jeg håber ikke, jeg blandede mig for meget.
Rachel er pålidelig med henblik på viden.
Det barn bliver min undergang.
Tænk, at hun udgyder sådan noget smuds.
Det bekymrer mig.
Sikke en vanære.
Vent, til hele Avonlea hører det, hvis det ikke allerede er sket.
Jeg er bare bekymret for Anne.
Jeg forstår dig ikke.
- Det barn er... - Et barn.
Det gør mig vred.
En pige på hendes alder bør ikke vide den slags.
Goddag, fru Andrews.
Goddag, frk. Cuthbert.
Jeg er ked af at forstyrre Dem, -
- men jeg ville tale om Anne og Deres datter, Prissy.
Tilgiv mig, at jeg ikke inviterer Dem ind, -
- men når Deres pige besudler min datters gode navn, -
- forstår De det nok.
Jeg vil gerne undskylde for det ubehag, -
- det har skabt for Prissy og Deres familie.
"Ubehag"?
Min datter er svært bedrøvet.
Det er jeg også.
Den skandale bliver ikke glemt foreløbig.
Vi er frygteligt kede af det.
- Anne ville ikke skade nogen. - Hvordan ved De det?
- Undskyld? - Ved De overhovedet noget om hende?
De har ikke gjort Avonlea nogen tjeneste ved at bringe den... tøjte hertil.
- Hvabehar? - De hørte mig vist udmærket.
Nå, men så hør dette:
De kan holde Anne ansvarlig for det, hun sagde...
Det gør jeg også.
Men De kan ikke bebrejde hende det, hun har set eller været udsat for.
Det er ikke hendes skyld.
Det barn har gennemlevet mere, end nogen af os kan forestille os.
Det er en skam, at progressivt forældreskab ikke indebærer medfølelse.
Men måske vil De vise lidt i kirken på søndag -
- og takke Gud for, at stakkels Anne endelig har fundet et sikkert hjem.
Det vil jeg gøre.
Farvel.
- Gik De i skole, hr. Cuthbert? - For en tid.
Jeg holdt op, -
- da jeg var på din alder.
Kender du ordet "lur"?
Lur?
Anne sagde, at jeg ikke måtte.
Lur?
Det kender jeg vist ikke.
Jeg har aldrig set Anne stoppe op, når det gælder viden om store ord.
Hun er sikkert dygtig i skolen.
Hej.
Gulerod.
Jeg taler ikke med dig!
Det gjorde du lige.
Shirley!
Kom herop med det samme!
Sikke et ondsindet skue.
Har du lært det på børnehjemmet?
Uacceptabelt.
- Jeg forstår ikke. - Uhyggeligt.
Hvor er hun ond.
Anne Shirley -
- er meget temperamentsfuld.
Bliv stående her.
Resten af jer skal tie stille!
Lad dette være en lektie for dig:
Vi tolererer ikke den slags voldelige udbrud -
- her i et civiliseret samfund.
Det var min skyld.
- Jeg drillede hende. - Stille, Blythe.
Det er ingen undskyldning.
I skal tie stille og fortsætte med timen.
Tredive minus seks divideret med tre?
Hvor tror du, du skal hen?
Kom tilbage.
Shirley!
Kom tilbage.
Shirley!
Anne!
Så, så, barnlille.
Jeg ved det.
Jeg ved, hvordan du har det.
Du er blevet hårdt dømt.
Jeg går aldrig i skole igen.
Aldrig.
Tekster af: Emma Cairo