Cordelia
Inget rimmar på Cordelia
Ska hon inte gå i skolan, idag heller?
Det finns ingen anledning att skämmas
Även om du är konstig och enkel
Cordelia
Ingenting rimmar på ditt namn
Men du ska inte skämmas
Även om du är konstig och enkel
Ska hon inte samla in äggen?
Går hon inte tillbaka till skolan snart -
- får du nog skicka oss båda till dårhuset.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hej, lilla fröken.
Se om pajen är färdig, med en liten kniv.
Jag ska.
Titta noga på klockan, så den inte blir bränd.
Jag ska.
Jag vill inte komma hem från Rachel och finna Grönkulla i ruiner.
- Jag ska. - Vad?
Jag menar, jag ska inte. Nej, det ska det inte.
Oroa dig inte. Jag ska gå in.
Nyckelpiga, nyckelpiga, flyg hem
Ditt hus brinner Och dina barn är borta
Anne!
Jag går in nu!
Alla utom en, och det är lilla Anne
För hon kröp under stekpannan
- Och jag blir snart tokig. - Ja -
- du har ju bett om råd, Marilla.
Jag skulle tillåta det lite längre.
Ska hon fortsätta stanna hemma?
Ja, det tror jag.
Jag skulle inte nämna skolan förrän hon gör det.
Hon kommer att göra det.
Hon kommer inte att förbli hemma.
Sanningen är att jag är kluven.
Hon är klok, men hon fick en svår start i livet.
Hon är inte alltid... rustad för vissa saker.
Desto mer synd.
Hon hade sån längtan efter skolan.
Bida din tid.
Det ska du veta -
- att Anne är smart.
Alltför smart.
Hon går tillbaka, det är säkert.
Svårt att ha höga tankar...
- ...om man är fast i köket hela dagen. - Tala för dig själv.
Hon lugnar sig om en vecka eller så.
Eller så?
Ha tålamod.
Märk mina ord.
Snart nog går hon tillbaka självmant.
Om Gud vill.
Den längden är fin, Griselda.
Ja. Den här längden.
Den duger fint för dans.
Kanske kan du göra en stropp nertill så att jag kan lyfta släpet?
Jag uppskattar din noggranna uppmärksamhet.
Det är viktigt att ge beröm när det är lämpligt.
Så hemskt det skulle vara att tjäna dem som försummar en -
- eller behandlar en illa.
Jag kan tänka mig att det kunde få en att känna sig liten och hopplös.
Och ibland förtvivlad och utan självförtroende.
Undrar om såna känslor nånsin försvinner.
Jag vill ha teet i biblioteket.
Idag ska jag klättra på stegen -
- och ta den ensammaste boken på högsta hyllan.
Åh, käre Gud.
Anne!
Marilla?
Pajen.
Ur vägen!
- Förlåt. Jag glömde. - Jag märker det.
Stå inte bara där och glo. Öppna dörren.
Hämta slaskhinken.
Men jag vet inte om det ens duger åt grisar.
Jag är så ledsen, Marilla.
Jag hade tänkt ha koll på klockan, verkligen.
Jag hade en så trevlig dagdröm.
Ditt sinne är slött, Anne.
Det är inte alls slött.
Jag var den kloka prinsessan Cordelia.
Jag kunde röra en bok och veta dess innehåll...
Detta har pågått länge nog.
Ingen tycker att hon är konstig alls. De gillar att hon är annorlunda.
Livet är inte magi, Anne.
- Jag vet. - Du kan inte bara drömma dig bort.
Jag fostrar dig och vet vad som är bäst. Du får gå i skolan igen.
Snälla, tvinga mig inte.
Jag klarar det inte. Jag ska sköta mig.
Du kan sluta med löftena, det är ingen idé.
Men Matthew sa att jag kunde slippa.
- Vad sa du? - Han förstår -
- att skolan är en plåga.
Naturligtvis förstår han. Han är en själsfrände.
- Jag har inga vänner. - Du har Diana.
Nej!
Hon kan inte gilla mig när ingen annan gör det. Förstår du inte det?
Lugna ner dig.
Och Gil...
Den pojkens enda syfte i livet är att förödmjuka mig.
Dumheter och nonsens.
Jag passar inte in!
Du går tillbaka till skolan i morgon. Slutdiskuterat.
Matthew Cuthbert. Det är dags att sluta med dumheterna nu.
Jag har låtit dig lägga dig i, och klema bort barnet.
Jag kände bara med henne.
Har vi inte enats om att jag sköter hennes uppfostran?
Jag... Jag ville inte lägga mig i.
- Men jag avskyr när hon är ledsen. - Jag hoppas att du är nöjd.
För hon är där inne just nu och valsar runt i ett pyrande kök.
Hon verkar vara lite disträ.
Lite?
Hon brände nästan ner vårt hem.
Flytta dig, fågelskrämma.
Du är bara skräp!
Oroa dig inte. Jag ska alltid vara din vän.
Vi har varandra.
Katie?
Katie, är det du?
Katie, snälla.
Är du där inne?
Snälla, Katie.
Snälla.
Jag är ledsen att jag var tvungen att lämna dig hos mrs Hammond.
Du anar inte hur tacksam jag skulle vara om du skulle besöka mig här.
Katie?
Overksamma händer är djävulens redskap.
Om det går bra för dig, även om du vet bäst, -
- skulle jag vilja föreslå att hon återvänder till skolan i morgon.
Vad gör du inne, så här dags?
- Ja... - Vad är det du behöver, Matthew?
Jag...
Jag vill ha lite kaffe.
Klockan tre på eftermiddagen?
Eller... Eller te.
Teet är klart vid fyra, precis som alltid.
Okej, då.
Hon vänjer sig snart vid skolan. Som alla andra barn.
Men hon...
Men vadå?
Anne är inte som de andra.
Du är alltför vek med henne.
Vi ställer inte många frågor när hon kommer hem. Är vi överens?
Vi vill inte väcka björnen. Hon lär sig gilla det.
God eftermiddag.
Anne.
Ni undrar nog hur skoldagen gick.
Jag kan säga att det inte var så illa som jag trott.
Jag hade roligt.
Ja, det var ju bra.
Har du inga läxor? Var är dina böcker?
Jag behövde inte ta med dem hem.
Jag ska lägga denna på bänken.
Okej.
Jag har med din favoritblomma.
Det är en vildros.
Katie, jag önskar att du var här.
Kom nu, Anne.
ENGLANDS HISTORIA
Så, min säng är bäddad.
Får jag ta ett extra äpple, om jag vill bjuda en vän?
Ta för dig.
Visst är det underbart att var dag kan vara ett äventyr?
- Du är gladare i dag. - Det beror på hur man ser på saker.
Jag är redo för skolan. Jag ska bara hämta min hatt.
Jag räknar med att få lära mig om distriktet Saskatchewan idag.
Visst är Saskatchewan roligt att säga?
Jag vill åka dit någon gång.
Spännande att lära sig om alla platser man kan åka till.
Jag tycker att Prairies är lockande.
Jaha. Då var det dags att gå.
Adjö. Jag hoppas att du inte avundas mig för mycket -
- med allt jag får lära mig i mitt unga liv.
Anne är kvar sent i skolan.
Gillar hon det nu?
Det verkar så.
Tack.
Hejsan, damer.
Hej.
- Goddag, ms Cuthbert. - Goddag, Diana.
- Det här är Ruby Gillis. - Hej.
Hejsan.
Vad ville ni, då?
Vi tänkte att Anne skulle vilja ha sina böcker och det.
Trevligt att träffas. Kom, Diana.
Vi har varit oroliga för henne. Eller hur, Ruby?
Särskilt Diana.
Har något hänt?
Anne lider, visst gör hon?
Jag bara vet det.
Anne är för känslig för den här världen. Det sa hon en gång.
Kommer hon verkligen aldrig tillbaka till skolan?
I så fall kan vi två sitta bredvid varandra.
När såg ni henne senast?
Det var många dagar sedan.
Jag hade aldrig trott att hon inte skulle komma tillbaka.
Inte jag heller.
Får vi hälsa på henne?
Anne gör ett ärende just nu, men jag ska berätta att ni var här.
Snälla gör det. Säg till Anne att vi saknar henne mycket.
Lita på det.
"Namnet 'Saskatchewan' har sitt ursprung hos slättens indianer."
Deras ord var Kisiskatchewani, som betyder 'floden som flyter snabbt' -
- och som refererar till de viktigaste vattenvägarna -
"- som löper genom deras territorium, norra och södra Saskatchewan."
Jag älskar hur indianernas namn alltid betyder nåt specifikt, gör inte du?
Jag undrar vad mitt namn skulle vara om jag var en nordamerikansk indian.
Eldhårsdrömmaren.
Eller kanske...
Hon som talar med träden.
Eller...
Jag vet.
Själsfränden.
Det kunde fungera.
Vad sa du, kära Griselda?
Ja. Du har rätt som vanligt.
Det börjar bli sent. Och din prinsessa måste iväg till sitt slott.
Vi ses nästa klara och glänsande morgon, kära elever.
Förlåt, jag är sen. Det var så mycket att lära sig.
Hur var distriktet Saskatchewan?
Fascinerande.
Ännu en utmärkt dag.
Jag lärde mig mycket.
Mr Phillips var ganska imponerad och...
Och hon ljög.
Sen ljög hon lite mer.
Utan att blinka.
Jag har gjort mitt bästa för att lära henne rätt och fel.
Detta är så allvarligt att vi var tvungna att tala med dig.
Ja, faktiskt.
Ni gjorde rätt.
Det är tur att jag är här.
Gud ogillar lögner, unga dam.
Jag kan tänka mig det.
Jag ser nu hur fel jag gjorde.
Det var fel, och respektlöst.
Jag lovar att jag är full av ånger.
- Ja. - Och jag är bestört.
- Nu... - Och mycket besviken.
Jag kan bara hoppas att Gud gläds åt att få veta hur olycklig jag är.
- Gör han det? - Det får du be om för att få veta.
Du måste alltid komma ihåg detta. Regeln säger att ärlighet varar längst.
Ärlighet är väl egentligen ingen regel?
Ursäkta mig?
- Anne. - Jag tror att om...
Nu förstår jag vad ni måste hantera.
Det kvittar vad du tror.
Om något alls, eller...?
Lovar du att inte ljuga igen?
- Är utelämnande verkligen en lögn...? - Ser ni?
- Hon är inte ledsen. - Jag är ledsen, Marilla.
Jag är ledsen för att ha förargat dig, och...
- Du sa att du gick till skolan. - Ja, på sätt och vis.
- Tror du att vi är dumma? - De hatar mig där!
Det räcker nu! Du måste lära dig att behärska dig.
Jag ser vad problemet är. Åh, ja. Verkligen.
Och jag har fått ett svar.
Det här problemet kan enkelt lösas.
Vill inte flickan gå till skolan, då ska hon inte gå.
Hon borde stanna hemma, -
- och lära sig hemmets sysslor, tills hon gifter sig.
Och sedan sade Herren Gud:
"Det är inte bra om en man är ensam.
Jag ska göra honom en passande hjälpreda."
Hon behöver inte bry sig om någon utbildning.
Alla unga kvinnor bör lära sig att bli en god hustru.
Vad jag än väntat mig att prästen skulle säga -
- var det verkligen inte det. Och att göra mig till en god hustru -
- blir en stor utmaning för dig, Marilla.
För att... Jag är så alldaglig och klumpig.
Det skulle vara överraskande om jag gifte mig.
Jag förväntar mig inte det, men om Gud...
Kan du gå in i ladan och se om det finns något som behövs göras?
Jag behöver höra mig själv tänka.
Marilla vill att jag ska hitta utomhussysslor.
Jerry är på loftet. Han talar om vad som behöver göras.
Du har tur som är pojke, Jerry. Pojkar kan göra vad de vill.
Och pojkar har alla möjligheter.
Du kan gå i skolan om du vill.
Så skolan är uteslutet, för dig?
- Var skulle jag helst vara? - Jag har inte tänkt på det.
Det finns så mycket jag inte har tänkt på förut.
Jag förstår inte hur jag ska kunna bli en god hustru.
- Antagligen inte. - Jag har dåligt humör.
- Ja. - Jag är fruktansvärt stygg och otålig -
- och mager och alldaglig. Säg ingenting, Jerry.
Vem skulle ha trott att en hustru är mitt öde?
Det måste finnas alternativ.
Vad vill du bli?
Jag gör detta.
Men... Tänk om jag var en publicerad författare?
Tänk om jag var befäl över en armé som Jeanne d'Arc, -
- eller om jag var upptäcktsresande och upptäckte länder?
Jag behöver inte skolan för något av det.
Varför svarar du inte på min fråga?
Min bror är smedlärling, den andra lär sig att bli slaktare.
Jag kan bli smed, antar jag.
Men vad vill du, Jerry?
Du kan bli kartograf eller en flygare.
Du kunde leda en safari.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Kom igen.
Använd din fantasi.
Nej, jag vet inte vad något av orden betyder.
Men du förstår nog.
Jag vet inte hur det är för dig -
- men plötsligt känner jag mig full av möjligheter.
Eller så kan du gå i skolan, för att du kan det.
Hitta något annat att göra.
Hallå!
Marilla?
Vad gör du?
Vet du att kaminen är kall?
Kära nån.
Det här är inte likt dig.
Jag vet inte vad som är likt mig.
Inte alls.
Jag tänder kaminen.
Jag...
Ditt sinne är visst tyngt.
Av prästens besök.
Allting är bara toppen. Tack för att du frågar.
Är det något jag kan baka, rengöra, laga eller hämta åt dig?
Marilla?
Marilla!
Vad händer?
Det brinner i staden.
Ta på stövlar, och skynda dig ner.
Hämta hinkarna.
Vi ska mata grisarna på vägen.
Snabbt, som en kanin!
Fort, fort! Ta varje hink du kan hitta.
Håll dem stilla med filtarna.
Ta lyktan.
- Fortsätt skicka! - Skicka ner den.
- Fort! - Vi behöver fler hinkar!
Det är Gillis hus.
Stackars Ruby.
Ta stegen!
- Gå! - Fortare.
Gå!
Få bort hästarna härifrån!
Hämta fler hinkar hos oss!
Skicka vidare!
Anne!
Åh, jag har saknat dig så.
- Backa undan! - Ur vägen!
Hjälp oss med stegen!
Hämta hinkar åt Gilbert!
Nej, nej!
Var är brandvagnen?
- Sätt fart nu! - Den är på väg.
Elden sprider sig snabbt. Är alla ute ur huset?
Det är familjen Gillis, där. Ser du Ruby?
Fortsätt med vattnet! Snabbare!
Varför är dörrar och fönster öppna?
Vi behöver mer vatten!
Akta!
- Vadå? - Fort, fort!
Anne?
Nej! Anne!
Anne!
Nej!
Anne!
Anne.
Anne!
- Vad är det? - Det är Anne!
- Vad har hänt Anne?
Hon sprang in!
- Släpp mig. - Nej!
Låt mig hämta Anne!
- Anne! - Nej...
Låt mig få hämta Anne!
- Du kan inte! - Är det hon?
Herregud.
Elden stillar sig!
Vi klarar det. Skicka vatten!
Var är hon? Jag förstår inte.
- Herregud. - Var är hon?
- Käre Gud i himlen. - Anne!
Mr Cuthbert.
Mr Cuthbert, hjälp!
Josh, gå undan.
Lyft uppåt. Vi lyfter. Dra.
...helgat vare ditt namn, -
- ske din vilja såsom på himmelen, så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss idag, och förlåt oss våra skulder -
- såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Anne! Åh, Anne.
Åh, Anne.
Se vad som hänt.
Anne!
Hon är okej.
- Jag är oskadd. - Hon är oskadd!
Vad tänkte du på?
- Hjälpte det? - Varför sprang du in?
Hon sprang in!
- Brann det mindre, sen? - Vad tänkte du?
Elden... Den behöver syre. Stänger man fönster och dörrar så kvävs den.
Åh, kära nån.
Anne stillade elden!
Men hur vet du det?
Det var Anne! Hon gjorde det!
Brandhandboken, på barnhemmet. Det fanns inte mycket att läsa.
Och vi tackar dig, Herre, för din nåd.
Mot de andra mån I också vara barmhärtiga, -
- och frälsa dem genom att rycka dem ur elden, -
- så att I avskyn till och med deras livklädnad av köttet befläckade.
Men honom som förmår bevara eder ifrån fall -
- och ställa eder inför sin härlighet ostraffliga, i fröjd...
Kanske kan du bli brandman.
...för att du vakar över oss -
- och håller alla i vårt samhälle säkra.
Prisad vare Gud allsmäktig.
Då så, det är bestämt.
Familjen Gillis kommer att inkvarteras, hos Barrys -
- Cuthberts, och hos oss.
Med alla män som hjälper till här -
- tror vi att de större reparationerna kan ta en vecka.
Det stämmer säkert.
Jerry och jag ställer allt till rätta på Grönkulla.
- Jag är hemma så fort jag kan. - Jag också.
Och jag tar med de män jag kan avvara.
Tack så mycket.
Att sånt händer.
- Att sånt... - Vi ska få undan allt.
Var inte orolig.
Vi är skyldiga er alla ett stort tack, -
- speciellt kära Anne -
- som riskerade livet för oss och agerade så snabbt.
Och tack, för att ni tar hand om barnen.
Särskilt då skolan inte kan vara öppen.
Ni får händerna fulla.
Ruby.
Kom hit, snälla.
Det är inget problem alls. Vi är glada att ha henne.
Anne och Ruby kan lära känna varandra bättre.
Vadå?
- Nej. Mamma... - Ruby.
- Jag vill inte bo där. - Se så. Lugna ner dig.
- Men varför kan jag inte bo hos Diana? - Sluta nu.
Det är bestämt.
Jag ska vara snäll. Tvinga mig inte.
Jag tolererar inte mer. Efter händelserna i kväll -
- borde du vara glad över en säng att sova i.
Ja, precis.
Jag... Jag ber om ursäkt.
Det spelar ingen roll vad de andra flickorna anser, -
- utan vad du anser.
Och jag anser att Anne är fantastisk och modig.
Jag besöker dig snart. Okej?
Okej.
Det är ingen fara.
Oroa dig inte.
Ingen kommer att tro att du är min vän.
Vi borde åka hem nu.
Jag vill att ni två sover några timmar.
Båda behöver vila efter den fruktansvärda natten.
Jag kan hjälpa dig, Marilla. Jag hämtar äggen.
Du kan, men ska inte det.
Så, till sängs båda två.
Anne, se till att din gäst har det bekvämt.
Kom, Ruby.
Jag har ett fint gavelrum och körsbärsträdet är så vänligt.
Första natten i det här rummet grät jag precis som du gör nu.
Jag försökte, -
- men det fanns inget hopp för fantasin den kalla natten.
Prinsessan Cordelia fanns ingenstans.
Prinsessan Cordelia?
Tja...
Hon är en klok och ensam prinsessa, -
- och hon bär klänningar av finaste siden och sammet -
- med puffärmar och många volanger.
En dag -
- kom prinsessan Cordelia -
- till det vackraste riket i världen.
Hon kände ingen och var orolig att ingen skulle gilla henne.
Alla mina klänningar kommer att förstöras av röken.
Du kan låna en av mina. Jag har två.
En vecka är verkligen inte så länge -
- när man planerar alla saker man kan göra.
Du kan börja med att tänka ut vilken färg du vill att ditt rum ska ha.
Jag vet att det är bra att ha saker att se fram emot.
Jag har alltid föredragit rödhakeäggblått.
Vilken färg gillar du?
Rosa skulle också vara gudomligt.
Jag brukar aldrig tänka på rosa.
Jag är så rödhårig att det är uteslutet.
Men du skulle vara så söt i ett rosa rum.
Vi sysselsätter oss. Jag lär mig baka.
Vi kan göra kakor till pojkarna. Medan de arbetar.
Du kan få träffa Gilbert.
Diana tyckte att han var heroisk som släckte elden åt er.
Åt mig?
Jag tänkte verkligen inte så.
Jag märkte förstås inte det.
Jag är inte förtjust i Gilbert Blythe.
Jag förlåter inte förolämpningen.
Eller avskräcks från min låga uppfattning om honom.
Kakorna är en bra idé.
Synd att du inte går i skolan längre.
Du verkar väldigt smart.
Det är bäst för alla om jag inte är där.
Lägg manken till, pojkar.
Goddag, prästen. Jag lär mig att baka.
- Scones? - Ja, tack så mycket.
Åh, det här är tungt arbete.
Titta. Det är missfostret och hennes nya tvillingsyster.
Bara de har med mat kan det få vara Quasimodo.
Ruby!
Snyggt!
Ruby, hur gick det?
Ruby.
Flickor är värdelösa.
Ni borde nog ha stannat hemma i köket, va?
Vad är felet med dig?
Gå hem!
Och baka kakor.
Rubrik: De har redan gjort det.
Det här är Rubys hus.
Eller glömde du det?
Varför inte sticka nu, och låta männen arbeta?
Ge mig hammaren så kan jag göra jobbet själv -
- om du är för upptagen med att vara en översittare!
Här.
Gick det bra?
Varsågod.
Tack, Gilbert.
Ja. Naturligtvis.
Tack för att ni kom, för att hjälpa till att utfodra odjuren.
- Jag är mycket tacksam. - Varsågod.
Matthew, kan du vara snäll och ta hem korgen sen?
Det är bäst, om jag är rädd om skinnet.
Kom, Ruby. Nu går vi hem.
Ni har rätt.
Ärlighet varar längst.
Det är också tillfredsställande.
Jag... Jag sa inte...
Gilbert är så ridderlig.
Ja, han är verkligen något.
Det var... en incident, det där vid Gillis hus, idag.
Vi rödhåriga har ju temperament.
Jag menade ju att du... var så modig, som du var.
Om du var pojke...
- Det skulle ha blivit ett slagsmål. - Det hade inte gjort något.
Billy Andrews är en fegis som förtjänar ett slag i nyllet.
Jag kan ta honom.
Inte om du inte -
- skyddar näsan.
Du kan träffa. Har du fått lektioner i smyg?
Kalla mig Avonlea Ace.
En naturbegåvning. Vänster!
Näsan, näsan.
Hon vann!
Det inledande mötet för Avonlea Historieklubb -
- har härmed börjat.
Åh, Anne.
Det här är så...
- Så... - Härligt hemligt -
- och så himla spännande?
Du kan verkligen uttrycka dig.
Jag vet knappt vad du säger halva tiden.
Tack.
Nu, innan vi börjar odla vår fantasi -
- bör vi alla välja nom de plume.
Ser ni? Du gjorde det, igen.
Ett nom de plume är en pseudonym, för anonymitet.
Jag ska skriva under namnet Rosamund Montmorency.
Åh, så spännande.
En gång i veckan ska vi läsa våra berättelser högt för varandra -
- och prata om dem, eftertänksamt.
Jag kan inte komma på något.
Jag har massor av idéer om du behöver lite uppmuntran.
Vad sägs om -
- en berättelse om romantik, som är gudomlig och tragisk?
Jag begriper inte att jag ska flytta hem i morgon.
Att skolan ska börja igen.
Allt kommer att ha rättats till.
Jag kommer att sakna dig.
PSALMBOK
Jag tänkte att du ville veta att Ruby har somnat.
Javisst, tack, Anne.
Det är praktiskt att hon kan somna så lätt.
Hon behöver vila, eftersom hon ska åka hem i morgon, -
- och skolan börjar snart igen.
Jag har ett dilemma.
Det oroar mig, vad prästen sa.
Inte det med lögnerna. Han hade rätt i det.
Men att inte gå i skolan, och bara bli en hustru.
Jag har också funderat på det.
Hans tänkande verkar lite gammaldags.
Vad tror du?
Ja, det ger inte mycket utrymme för fantasin, det är helt säkert.
Jag tror att du borde bestämma själv -
- vad du vill göra och vara och vara inställd på det.
Kanske är inte skolan så hemsk, nu när jag har Diana och Ruby.
Du har ett gott och smidigt sinne.
Jag vet inte varför du skulle begränsa det.
På min tid fick vi inte välja.
Jag tycker du ska bestämma själv.
ENGLANDS HISTORIA
Adjö, kära Katie.
Stilla er nu. Få mig inte att säga till er igen.
Öppna läseboken, och kapitel 12.
När jag vänder mig om ska ni ha boken öppen.
Det är Anne.
Hon är här.
Anne.
Jag saknade dig så.
Anne Shirley Cuthbert, sätt dig på din plats.
Undertexter: Marie Åkerlund