Tak.
Cordelia
Intet rimer på Cordelia
Skal hun ikke i skole igen i dag?
Du skal ikke skamme dig
Selvom du er sær og simpel
Cordelia
Intet rimer på dit navn
Men du skal ikke skamme dig
Selvom du er sær og simpel
Skulle hun ikke hente æg?
Hvis hun ikke snart tager i skole igen, ender vi nok begge på galeanstalten.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
En perfekt kirkegård med begravede håb
Sværger du, du altid vil være min ven?
Det kræver store ord at udtrykke store idéer
At sove i et træ i måneskinnet
Goddag, lille frøken.
Du skal tjekke, om tærten er færdig med en kniv.
- Det skal jeg nok. - Hold øje, så den ikke brænder på.
Det skal jeg nok.
Jeg vil ikke komme tilbage fra Rachel og finde Grønnebakken brændt ned.
- Det skal jeg nok. - Hvad?
Nej, jeg mener, det sker ikke.
Bare rolig. Jeg går ind om lidt.
Marie, Marie, Marolle Flyv op til vorherre
Dit hus brænder, og dine børn er væk
Anne!
Jeg går ind nu!
Men ikke lille Anne
For hun gemte sig under stegepanden
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Når du beder mig om råd...
Jeg ville føje hende lidt endnu.
- Er det bedre, hun bliver hjemme? - Ja.
Jeg ville ikke nævne ordet skole igen, før hun selv siger det.
Og det skal hun nok gøre. Hun vil ikke blive ved med at være i vejen.
Jeg er ærligt talt splittet.
Hun har haft sådan en svær start på livet.
Hun er ikke altid rustet til visse ting.
Derfor er det ærgerligt. Hun ville så gerne i skole.
Bare vent og se.
Anne er kvik. Hun er så klog, at det halve kunne være nok.
Hun skal nok vende tilbage.
Det er svært at have store tanker, når man er i køkkenet.
Tal for dig selv.
- Hun køler nok af om en uges tid. - En uges tid?
Tålmodighed. Tro mig.
Hun tager snart tilbage af sig selv.
Med Guds vilje.
Denne længde er fortryllende, Griselda.
Ja. Denne længde.
Den er fin til dans.
Måske kunne du lave en sløjfe ved kanten til at løfte slæbet.
Jeg sætter sådan pris på din opmærksomhed.
Det er vigtigt at give ros, når den er fortjent.
Hvor må det være forfærdeligt at tjene dem, der behandler en dårligt.
Det kan få en til at føle sig lille og håbløs.
Man må blive fortvivlet og mangle tillid.
Mon de følelser nogensinde forsvinder?
Jeg drikker min te i biblioteket.
I dag vil jeg klatre op på en stige -
- for at nå op på til den ensomste bog på øverste hylde.
Du gode Gud. Anne!
Marilla? Tærten!
Væk!
- Undskyld, Marilla. Jeg glemte den. - Det ved jeg.
Stå dog ikke bare der. Åbn døren.
Hent spanden til madaffald.
Jeg tror ikke engang, grise vil æde den.
Det er jeg ked af, Marilla.
Det var min mening at holde øje med tiden.
Jeg havde den mest fantastiske dagdrøm.
- Du er blevet doven, Anne. - Det er ikke dovent.
Jeg forestillede mig, jeg var prinsesse Cordelia.
Rører jeg en bog, kender jeg indholdet.
Nu er det nok.
Ingen synes, hun er mærkelig. Folk kan lide, at hun er anderledes.
Livet er ikke magi, Anne.
- Det ved jeg. - Man kan ikke bare drømme sig væk.
Jeg ved, hvad der er bedst for dig. Det er på tide, at du kommer i skole igen.
Du må ikke tvinge mig.
Det kan jeg ikke. Jeg skal nok tage mig sammen her.
Du kan godt holde op med at købslå. Det nytter ikke.
Men Matthew sagde, jeg ikke skulle.
- Hvad? - Han forstår, at skolen er en pinsel.
Han er en åndsfælle, så han forstår det.
- Jeg har ingen venner. - Du har Diana.
Nej! Hun må ikke synes om mig, når ingen andre kan. Forstår du ikke det?
- Tag det nu roligt. - Og Gil...
Der er en dreng. Hans eneste formål i livet er at ydmyge mig.
- Sludder og vrøvl. - Jeg passer ikke ind!
Du tager i skole i morgen. Og sådan er det.
Matthew Cuthbert... Nu må dette fjolleri stoppe.
Jeg har ladet dig blande dig og pylre om det barn.
Jeg viste bare forståelse...
Var vi ikke enige om, at det var mig, der skulle opdrage?
Det... Det var ikke meningen, jeg ville blande mig.
- Hun må bare ikke være ked af det. - Jeg håber, du er glad.
For lige nu valser hun rundt i et ulmende køkken.
Hun virker godt nok til at være lidt forvirret.
Lidt?
Hun brændte næsten huset ned.
Af sted, dit fugleskræmsel. Du er et ynkeligt udskud!
Bare rolig. Jeg vil altid være din ven.
Vi har hinanden.
Katie? Katie, er det dig?
Katie, vær nu sød.
Er du derinde?
Vær nu sød, Katie.
Vær nu sød.
Jeg er ked af, at jeg måtte efterlade dig hos fru Hammond.
Jeg ville være så taknemmelig, hvis du kunne besøge mig her.
Katie?
Lediggang er roden til alt ondt. Hvis du er enig, -
- vil jeg foreslå, at hun tager i skole igen i morgen.
Hvorfor kommer du ind nu?
- Jo... - Hvad vil du, Matthew?
Jeg...
- Jeg vil gerne have kaffe. - Midt om eftermiddagen?
Eller te.
- Teen er klar klokken 16 som altid. - Ja.
Hun vænner sig snart til skolen. Ligesom alle andre børn.
- Men hun... - Men hvad?
Anne er ikke som de andre.
Du er alt for blød over for hende.
Vi spørger hende ikke om en masse, når hun kommer tilbage, vel?
Det vil være som at stikke hænderne i en hvepserede.
Hej. Anne.
Anne.
I vil nok gerne høre om, hvordan det gik i skolen.
Det var heldigvis ikke så slemt, som jeg troede. Jeg kunne lide det.
Det er jo fint.
Har du ikke lektier for? Hvor er dine bøger?
Jeg skulle ikke tage dem med hjem i dag. Jeg lægger den her på bænken.
Jeg har taget din yndlingsblomst med.
Det er en vild rose.
Katie, jeg ville ønske, at du var her.
Kom, Anne.
ENGLANDS HISTORIE
Min seng er redt.
Må jeg tage et ekstra æble med til en potentiel ven?
Værsgo.
Det er skønt, at hver dag kan være et eventyr.
- Du er i bedre humør. - Det handler om perspektiv.
Jeg er klar til skolen. Jeg henter lige min hat.
Jeg regner med at lære om Saskatchewan-distriktet i dag.
Saskatchewan er et vidunderligt navn at sige højt.
Jeg ville gerne besøge stedet.
Det er spændende at lære om steder, man kan tage hen. Prærien er spændende.
Nå, men jeg må af sted.
Farvel, Marilla. Du må ikke misunde mig for meget, at jeg lærer så meget.
Anne bliver længe i skolen. Kan hun lide det nu?
Det lader det til.
Tak.
- Goddag, de damer. - Goddag.
- Goddag, frk. Cuthbert. - Goddag, Diana.
- Det her er Ruby Gillis. - Goddag.
Hvad bringer jer hertil?
Vi tænkte, Anne nok gerne ville have sine bøger.
Rart at møde Dem. Kom, Diana.
Vi har været bekymrede for hende. Ikke sandt, Ruby?
Især Diana.
- Er der sket noget? - Anne er ked af det, ikke?
Det ved jeg bare. Anne er for følsom til denne verden.
Det har hun selv sagt engang.
Kommer hun aldrig tilbage til skolen?
Hvis ikke, kan vi sidde sammen, Diana.
Hvornår så I hende sidst?
Det er mange dage siden. Jeg vidste ikke, at hun ikke ville komme tilbage.
- Det gjorde jeg heller ikke. - Må vi hilse på hende?
Anne løber nogle ærinder, men jeg skal nok fortælle hende, at I kom forbi.
Tak, frk. Cuthbert.
Vil De sige til Anne, at vi savner hende meget?
Det kan du stole på.
"Navnet 'Saskatchewan' stammer fra prærieindianerne."
De brugte ordet Kisiskatchewani, der betyder 'floden, der løber hurtigt' -
- og henviser til det vigtigste vandløb, -
"- der løb igennem deres område, de nordlige og sydlige floder i Saskatchewan."
Det er skønt, at de indfødtes navne altid betyder noget bestemt.
Hvad mon jeg ville hedde, hvis jeg var indfødt amerikaner?
Ildhåret Drømmer.
Eller måske...
Hun, som taler med træerne.
Eller...
Jeg ved det.
Åndsfælle.
Det ville passe.
Hvad siger du, Griselda?
Ja. Du har som altid ret.
Det er ved at blive sent. Og prinsessen må tilbage til slottet.
Vi ses i morgen tidlig, kære elever.
Undskyld, jeg kommer for sent. Der var så meget at lære.
Hvordan var Saskatchewan-distriktet?
Fascinerende. Jeg havde endnu en skøn dag.
Jeg lærte så meget, og hr. Phillips må være meget imponeret og...
Og hun løj. Og så løj hun endnu mere.
Lige op i vores ansigter.
Jeg gør alt for at lære hende, hvad der er rigtigt og forkert.
Men det er så alvorlig en sag, at vi måtte tale med dig om det.
Ja. Det gjorde I ret i.
Det er godt, at jeg er her.
Gud ser ikke med milde øjne på det at lyve.
Det er nok rigtigt.
Jeg indser nu, at jeg gjorde noget meget forkert.
Forkert og respektløst.
Jeg forsikrer Dem om, at jeg er fuld af anger.
- Ja. - Og også fortvivlelse.
- Ja... - Og stor ærgrelse.
Jeg håber, at det gør Gud tilfreds, at jeg er meget ulykkelig.
- Gør det det? - Det må du bede for.
Anne, du må altid huske på, at ærlighed varer længst.
Ærlighed er jo ikke tidsbegrænset, vel?
Hvadbehager?
- Anne. - Altså, jeg mener...
Nu kan jeg se, hvad I er udsat for.
Det er lige meget, hvad du mener.
Om noget som helst?
Er du enig i, at du ikke skal lyve igen?
- Er det løgn, når man udelader noget? - Ser du?
- Hun er ikke ked af det. - Jo, jeg er, Marilla.
Jeg er meget ked af at gøre dig vred, og...
- Du sagde, du gik i skole. - Det gjorde jeg på en måde.
- Synes du, vi er dumme? - De hader mig derhenne!
Det er nok. Du må lære at styre dig.
Jeg kan se, hvad problemet er her. Det kan jeg virkelig.
Og jeg har fundet et svar.
Problemet er meget nemt løst.
Hvis pigen ikke vil i skole, skal hun ikke derhen.
Så skal hun blive hjemme og lære at føre hus, indtil hun bliver gift.
Og så sagde Gud, Herren:
"Det er ikke godt, mennesket er alene.
Jeg vil skabe en hjælper, der svarer til ham."
Hun behøver ingen uddannelse.
Alle unge kvinder bør lære, hvordan man bliver en god hustru.
Jeg ved ikke, hvad jeg forventede af præsten.
Men det var ikke det. Og det bliver nok en stor udfordring -
- at lære mig at blive en god hustru.
Jeg indrømmer, at jeg er jævn og klodset.
Det vil overraske, hvis jeg bliver gift.
Jeg forventer det ikke, men hvis Gud bestemmer det...
Går du ikke ind i laden og ser, om der er andet, du kan gøre?
Jeg kan ikke høre mig selv tænke.
Marilla vil have, jeg hjælper med arbejdet.
Jerry er på loftet. Han kan fortælle dig, hvad der skal gøres.
Du er så heldig, du er en dreng. Drenge kan gøre, hvad de vil.
Og drenge har alle muligheder.
Du kan gå i skole, hvis du vil.
Betyder det, du ikke kan gå i skole, hvis du vil?
- Hvad tror du, jeg helst vil? - Det havde jeg ikke tænkt på.
Der er mange ting, jeg ikke har tænkt på før.
Jeg bliver vist aldrig en særlig god kone.
- Nok ikke. - Jeg har temperament.
- Det er sandt. - Og jeg er frygtelig utålmodig.
Og radmager og simpel. Sig ikke noget, Jerry.
Hvem havde troet, at jeg skulle blive en hustru?
Der må være andre muligheder. Hvad vil du gerne være?
Jeg laver det her.
Men hvad, hvis jeg var en kendt forfatter?
Hvad, hvis jeg ledte en hær som Jean d'Arc?
Eller hvis jeg blev opdagelsesrejsende.
Det skal jeg ikke gå i skole for.
Hvorfor svarer du ikke?
Min bror er i lære som smed, og den anden er i lære som slagter.
Jeg kunne vel nok blive smed.
Men hvad vil du gerne, Jerry?
Du kunne blive kartograf eller pilot.
Du kan tage folk med på safari.
- Hvad er det, du snakker om? - Kom nu, Jerry. Brug din fantasi.
Nej, jeg mener det. Jeg kender ikke de ord.
Men du forstår min pointe. Og jeg ved ikke med dig, -
- men pludselig er jeg ved at sprænge af muligheder.
Eller også kan du bare gå i skole. Fordi du kan.
Find noget andet at lave.
Hej!
Marilla?
Hvad laver du?
Ilden i komfuret er gået ud.
Jamen dog.
Det her ligner ikke dig.
Jeg ved ikke, hvad der ligner mig.
Slet ikke.
Jeg tænder op.
Jeg...
Du tænker vel meget over det.
Over præstens besøg.
Alt er i skønneste orden. Tak, fordi du spørger.
Er der noget, jeg kan bage eller gøre rent eller reparere for dig?
Marilla?
Marilla!
Hvad sker der?
Der er brand i byen. Tag dine støvler på og skynd dig.
Hent spandene med madaffald.
Vi fodrer grisene på vejen.
Så hurtigt du kan!
Hurtigt! Tag alle de spande, du kan finde.
Hold dem stille med tæpperne.
Tag lygten med.
- Kom med spande! - Send den gennem kæden.
- Hurtigt!! - Flere spande!
Det er Gillis' hus.
Stakkels Ruby.
Tag stigen!
- Af sted! - Hurtigt!
Af sted!
Få hestene væk herfra!
Hent flere spande hos os!
Send det gennem kæden.
Anne!
Jeg har sådan savnet dig.
- Pas på! - Vinduet eksploderer!
- Tilbage! - Pas på!
Hjælp til med stigen!
Hent spande til Gilbert!
Nej!
Hvor er brandvognen?
- Kom så! - Den er på vej!
Ilden spreder sig hurtigt. Er alle ude?
Ja, det er familien Gillis. Kan du se Ruby?
Kom med mere vand!
Hvorfor er døre og vinduer åbne?
Vi skal have mere vand!
Pas på!
- Hvad? - Gør plads!
Anne?
Nej! Anne!
Anne!
Nej!
Anne!
Anne.
Anne!
- Hvad er der? - Anne!
- Det er Anne! - Hvad er der med Anne?
Hun løb ind!
- Slip mig. Slip... - Åh nej!
Lad mig hente Anne!
- Nej! - Nej...
Lad mig hente Anne!
- Det kan du ikke! - Er det hende?
Åh gud!
Den tager af!
Vi kan klare det. Flere spande!
Hvor er hun? Jeg forstår det ikke.
- Åh gud! - Hvor er hun?
- Du gode Gud. - Anne.
Hr. Cuthbert.
Hjælp!
Josh, flyt dig.
Løft opad. Sådan. Løft opad.
...vorde dit navn, komme dit rige, -
- ske din vilje som i himlen, således også på jorden, -
- giv os i dag vort daglige brød, og forlad os vor skyld, -
- som også vi forlader vore skyldnere.
Anne.
Anne!
Åh, Anne.
Find ud af...
Hun er uskadt.
- Alt vel. - Hun har det fint!
Hvad tænkte du dog på?
- Hjalp det? - Hvorfor løb du dog derind?
Hun løb ind!
- Tog ilden af? - Hvad tænkte du dog på?
Ild har brugt for ilt. Det hjælper at lukke vinduer og døre.
Nu har jeg aldrig.
Anne stoppede ilden!
Hvor ved du det fra?
Anne gjorde det.
Bogen om brand på børnehjemmet.
Der var ikke andet at læse.
Og vi takker dig, Herre, for din nåde...
Og revser nogle, når de tvivler, -
- frelser andre ved at uddrive dem fra ilden, forbarmer eder over andre -
- med frygt, så I hade endog den af kødet besmittede kjortel.
Men ham, som er mægtig, til at bevare eder fra fald og fremstille -
- eder for sin herlighed ulastelige i fryd...
Måske kan du blive brandmand.
...og fordi du våger over os -
- og holder alle i vores samfund uden for fare.
Lovet være Gud, den almægtige.
Godt. Så er det bestemt.
Familien Gillis bliver indkvarteret hos familien Barry, Cuthbert og os.
Hvis alle arbejder sammen, -
- tager det nok en uge at reparere det hele.
Det lyder rigtigt.
Jerry og jeg gør klar på Grønnebakken.
- Jeg kommer så hurtigt, jeg kan. - Også jeg.
Jeg tager alle dem med, jeg kan undvære.
Tak.
Det må jeg sige.
- Det må jeg sige. - Vi skal nok bringe det hele i orden.
Bare rolig.
Vi skylder jer alle stor tak. Især kære Anne.
Du satte dit liv på spil og handlede så hurtigt.
Og tak til jer damer for at tage børnene.
Især nu, hvor skolen ikke er i gang.
I får hænderne fulde.
Ruby. Kom lige her.
Det er ikke til besvær. Vi er glade for, hun er der.
Nu kan Anne og Ruby lære hinanden bedre at kende.
Hvad?
- Nej. Mor... - Ruby.
- Jeg vil ikke være der. - Jamen dog. Tag det nu roligt.
- Hvorfor må jeg ikke bo hos Diana? - Så er det nok.
Det er bestemt.
Jeg kommer aldrig over det. I må ikke tvinge mig.
Nu skal du holde op. Efter det, der skete i aften, -
- skal du være glad for at have en seng.
Hørt.
Det må I undskylde.
Det er lige meget, hvad de andre piger synes.
Det er vigtigt, hvad du synes. Jeg synes i hvert fald, at Anne var modig.
Jeg kommer snart på besøg, ikke?
Jo.
Det skal nok gå. Bare rolig. Der er sikkert ingen, der vil tro, du er min ven.
Vi må tilbage.
Nu skal I to gå op i seng i et par timer.
I skal begge hvile jer efter den frygtelige nat.
Jeg kan hjælpe dig, Marilla. Jeg kan hente æg.
Ja, men det skal du ikke.
Op i seng med jer begge to.
Anne, vil du sørge for, at din gæst har det godt?
Kom med, Ruby.
Jeg har et dejligt gavlværelse med et venligt kirsebærtræ udenfor.
Jeg græd også, da det var min første nat her i dette værelse.
Der var intet håb for min fantasi på den kolde aften.
Prinsesse Cordelia var pist væk.
Prinsesse Cordelia?
Tjah.
Hun er en klog og tilbagetrukket prinsesse.
Og hendes kjoler er lavet af det fineste silke og fløjl -
- med pufærmer og så mange flæser.
En dag ankom prinsesse Cordelia -
- til det smukkeste kongerige i verden.
Hun kendte ingen og var bange for, at ingen kunne lide hende.
Alle mine kjoler er nok ødelagt af røgen.
Du kan låne en af mine. Jeg har to.
En uge er ikke så længe, hvis man planlægger alt det, man gerne vil lave.
Du kan forestille dig, hvilken farve dit værelse skal være.
Jeg ved, at det er godt at have noget at se frem til.
Jeg har altid haft en svaghed for turkis.
Hvilken farve kan du lide?
Lyserød ville være vidunderligt.
Jeg ville aldrig vælge lyserød, fordi jeg er så rødhåret. Så det er udelukket.
Men du ville være så smuk i et lyserødt værelse.
Vi får nok at se til. Jeg er ved at lære at bage.
Vi kan lave boller til drengene. Til når de arbejder.
Du kan se Gilbert.
Diana mente, han var en stor helt, da han slukkede branden for din skyld.
For min skyld?
Sådan havde jeg ikke set på det.
Jeg lagde selvfølgelig ikke mærke til det. Jeg er ikke fan af Gilbert Blythe.
Jeg vil aldrig tilgive ham fornærmelsen og altid tænke dårligt om ham.
Det er en god idé at bage boller.
Det er ærgerligt, du ikke går i skole.
Du virker meget klog.
Det er bedst for alle, at jeg ikke er der.
Tag fat, drenge.
Goddag, præst. Jeg lærer at bage.
- Vil De have en scone? - Ja, det vil jeg da gerne.
Det her er hårdt arbejde.
Se, det er særlingen og hendes tvilling.
Har de mad med, kunne de såmænd være Quasimodo.
Ruby!
Det var sjovt.
Ruby, er alt i orden?
Ruby.
Piger er uduelige.
Du skulle vist være blevet hjemme i køkkenet.
Hvad er der galt med jer?
Tag hjem!
Og bag småkager.
Det har de jo allerede gjort.
Det her er Rubys ejendom. Har I glemt det?
Skrub nu af og lad mændene gøres deres arbejde.
Giv mig den hammer, så skal jeg nok gøre det.
For du har for travlt med at mobbe til at få det gjort.
Her. Kom.
Er alt i orden?
Værsgo.
Tak, Gilbert.
Det var så lidt. Tak, fordi I kom forbi og hjalp med at fodre bæsterne.
- Mange tak. - Det var så lidt.
Matthew, vil du tage kurven med hjem senere?
Det må jeg hellere, hvis jeg vil mit eget bedste.
Kom, Ruby. Lad os gå hjem.
De har ret, præst. Ærlighed varer længst.
- Og det var også meget tilfredsstillende. - Altså, jeg...
Gilbert er så galant.
Han er i hvert fald noget.
Det var noget af et optrin ved Gillis' hus i dag.
Rødhårede har temperament.
Jeg mente, at du... Så modig, som du var...
Var du en dreng...
- Det ville være endt i slagsmål. - Det ville have været fint for mig.
Billy Andrews er en kujon, der fortjener en på hovedet.
Jeg kan klare ham.
Ikke hvis du ikke -
- passer på næsen.
Du er jo god til at slå. Har du fået undervisning i smug?
Du kan bare kalde mig Mesteren fra Avonlea.
Ja, du er et naturtalent. Venstre!
Næsen.
Sådan!
Avonleas historieklubs åbningsmøde indledes nu.
Anne. Det er så...
- Så... - Dejligt hemmeligt og yderst spændende?
Du er så god til det med ord.
Jeg ved ikke, hvad du siger, halvdelen af tiden.
Tak.
Før vi begynder at udvikle vores fantasi, skal vi alle vælge vores pseudonym.
Der kan du se. Det skete igen.
Et pseudonym er et forfatternavn, man bruger for at være anonym.
Jeg vil skrive under navnet Rosamund Montmorency.
Hvor lyder det spændende.
En gang om ugen læser vi vores historier højt for hinanden -
- og taler dem grundigt igennem.
Jeg kan ikke finde på noget.
Jeg har masser af ideer, hvis du skal have lidt starthjælp.
Hvad med -
- en fortælling om et vidunderligt og tragisk kærlighedseventyr?
Jeg skal flytte tilbage til mit hus i morgen.
Skolen begynder igen.
Alt skal nok blive godt.
Jeg vil savne dig.
SALME LXXVIII
Jeg vil bare fortælle, at Ruby sover.
Tak, Anne.
Det er godt, at hun falder i søvn så nemt.
Hun har brug for hvile. Hun skal hjem i morgen, og skolen begynder snart igen.
Jeg står i et dilemma.
Det bekymrer mig, hvad præsten sagde.
Ikke det med at lyve. Det havde han ret i.
Det er det med ikke at gå i skole og blive gift.
Det har jeg også tænkt over.
Hans tankegang virker en smule gammeldags.
Hvad synes du?
Det giver ikke megen plads til fantasien. Det er helt sikkert.
Som jeg ser det, skal du selv bestemme, hvad du gerne vil...
Og det skal du gå efter.
Måske er skolen ikke så slem nu, hvor jeg har Diana og Ruby.
Du har en god og kvik forstand, Anne.
Hvorfor skulle du begrænse den?
I min tid havde vi ikke noget valg.
Du skal træffe din egen beslutning.
ENGLANDS HISTORIE
Farvel, kære Katie.
Fald til ro.
Jeg spørger ikke igen.
Åbn kapitel 12 af læsebogen.
Når jeg vender mig om, forventer jeg, at I har åbnet læsebogen.
Det er Anne.
Hun er her.
Anne.
Jeg har savnet dig.
Anne Shirley Cuthbert, sæt dig ned.
Tekster af: Dave Jenkinson