Hjälp mig!
Snälla, hjälp!
Anne.
Diana?
Minnie May är sjuk. Hämta miss Cuthbert.
Hon är och ser ministern.
- Är dina föräldrar också borta? - Ja.
Vad är det med Minnie May?
Jag vet inte. Hon tappar andan och hostar. Det är hemskt.
- Krupp. - Vi behöver en läkare.
Matthew! Matthew, skynda dig!
Ta på dig den här innan du fryser ihjäl.
Faster Josephine är hos oss, men vet inte vad hon ska göra.
Hon har aldrig sett sån hosta.
Det har jag.
Matthew, rid till Carmody, hämta doktorn.
Minnie May är väldigt sjuk. Jag följer med Diana hem.
Vi ses där.
Anne, hon är hemskt sjuk.
- Hon kan knappt andas. - Jag tar med hostmedicin.
Det tar timmar innan Matthew kommer, men jag gör mitt bästa tills dess.
- Jag har saknat dig så. - Jag med.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
En perfekt kyrkogård med begravt hopp
Svär du att vara min bästa vän för alltid?
Man behöver stora ord för att uttrycka stora idéer -
- för att sova i ett träd i månskenet
Luta henne framåt.
Se till att hon är ovanför ångan så den löser upp slemmet.
Vi har använt nästan all hostmedicin.
Bara en dos kvar. Vi får klara oss på ånga och nattluft
- och ge den när vi blir tvungna. - Hon är kokhet.
Lyft upp henne i fönstret.
Det hjälper att andas kall luft.
Vad gör ni? Vill ni att hon ska frysa ihjäl också?
Kall luft är doktorns bästa vän när det gäller krupp.
Du är ingen doktor. Jag tillåter inte det här.
Jag vet vad jag gör.
Ursäkta, kan ni hålla er ur vägen, tack?
Vad i...
Gode Gud, rädda det här barnet.
Allt blir bra, Minnie May.
Ser du månen?
Visst är hon vacker?
Hon vakar över dig.
Har ni pepparmynta eller eukalyptus gör jag ett förband.
Jag hämtar en lök.
Ursäkta mig.
Hur länge dröjer det innan den förbaskade doktorn kommer?
Jag hatar landsbygden.
Ursäkta, det vore till stor hjälp om ni kunde hålla er ur vägen.
Till stor hjälp vore att ha en medicinskt kunnig här.
Det dröjer nog en timme eller två, om de ens kommer.
Varför säger du så?
Alla är i Charlottetown för att se ministern.
Det var därför jag åkte bort.
Vi får se om doktorn också åkte dit.
Snart kokar du ödleögon i kitteln.
Rå lök under fotsulorna hjälper till att sänka febern.
- Har ni aldrig hört det? - Varför skulle jag det?
För att det är en amsaga.
Jag må vara gammal, -
- men det verkar inte vara ett krav för att ha kännedom om det här.
Det är så sant. Tror jag i alla fall.
Just nu har jag inget emot desperata metoder.
Jag hade erbjudit det om jag kunnat, -
- men jag vet inget om barn och deras sjukdomar.
Mrs Hammond fick tre tvillingpar, så jag vet ganska mycket om det.
Har du arbetat?
I hela mitt liv, innan jag kom till Grönkulla.
Så Cuthberts har hämtat hit dig -
- så att du kan ta hand om dem när de blir gamla?
Nej, jag skulle ha varit en pojke.
När jag inte var det, ville de uppfostra mig.
- Så märkligt. - Jag håller med.
Anne!
Flytta henne till bordet. Fort.
Lägg henne på mage. Håll henne i fötterna.
Kom igen, Minnie May. Hosta! Hosta!
- Hon glider. - Miss Barry!
Kom igen, Minnie May.
- Kom igen, Minne May. Hosta! - Hon andas inte.
Hosta, Minnie May!
Kom igen! Hosta!
Hosta, Minnie May!
Det är bra. Jättebra.
- Tack och lov. - Nådige Herre.
Det hjälpte. Dra upp henne.
Du blir snart bättre. Du har varit så modig.
Anne...
Vi lägger henne.
Det värsta är nog över.
Jag behöver en brandy.
Din lilla rödhåriga flicka är så smart som man kan bli.
Hon räddade livet på barnet, så enkelt är det.
Jag måste erkänna att hon är medveten som få -
- för sin ålder.
Det är bäst att jag tar hem henne.
Anne.
Det är dags att gå.
Matthew, visst är det en underbar morgon?
Man kan tro att man kan blåsa bort träden med ett andetag.
Jag är glad att jag lever i en värld med vit frost.
Är inte du det?
Tur att mrs Hammond fick tre tvillingpar, annars hade jag inte kunnat göra nåt.
Livet är lustigt på så vis.
Marilla blir nog överraskad när hon få höra vad hon missat.
Det blir hon nog.
Matthew?
Matthew, mår du bra?
Vad bra att du är tillbaka.
Hur var det i Charlottetown?
Varför sover du mitt på ljusa dan?
Ingen fara.
Jag tror att Anne sover hela dan också.
Vad har hänt?
Vad är det? Är hon sjuk?
Var inte orolig.
Jag ska berätta över en kopp kaffe.
Jag kan behöva lite kaffe.
Vet du vad?
Vill du ha nåt?
Vet du -
- vad det bästa var med att bli sjuk?
Att resa västerut igen.
Jag hämtar te åt er båda.
Tåget.
Herregud, jag älskar tåg.
Och Klippiga bergen.
De är otroliga.
Det gjorde mig gott.
Världen är stor, min son.
Kom ihåg det.
God eftermiddag, Marilla.
Eliza.
Jag är här för att be om ursäkt.
Kan jag få träffa din underbara, otroliga Anne?
Hon sover fortfarande.
Men du får gärna komma in.
Goddag, mrs Barry.
Tack, Matthew.
God eftermiddag, Marilla. Vi har saknat dig.
Fick du se ministern?
Hur såg han ut?
Han blev inte minister på grund av sitt utseende, -
- men jag var stolt över att vara konservativ.
Rachel är liberal och hade ingen nytta av honom.
Kom, så ska du få mat.
Du måste vara hungrig.
Jag är utsvulten.
Har Matthew berättat vad som hände igår kväll?
Det gjorde han.
Det var tur att du visste vad som måste göras.
Jag hade inte haft nån aning.
Jag har aldrig sett nån med krupp.
Vet du vad som var bäst med det hela?
Jag fick tillbringa tid med min älskade Diana.
Det har varit en hemsk plåga att inte få pratas vid i skolan.
Det har varit en väldigt lång månad.
Det var tråkigt att lämna henne i morse.
Nu blir allt som det var innan.
Ta några tuggor till.
Varför det?
För när jag berättar vem som just var här, -
- kommer du inte att bry dig om världsliga saker som att äta.
Mrs Barry kom på besök idag.
Hon hoppas att du kan förlåta henne -
- och att du blir vän med Diana igen.
Jag diskar den sen.
Jag kan inte befatta mig med nåt så oromantiskt -
- som disk när det händer så spännande saker.
Anne, ta en jacka.
Gilbert!
Anne. Anne!
Diana!
Är du inte helt överlycklig?
Vår separation har varit en hemsk plåga.
- Vad skönt att det är över. - Mamma kan inte sära på oss -
- nu när du räddat Minnie May.
Faster Josephine vill träffa dig och hon gillar inte nån.
Jag trodde att hon bara passade er?
Nej, hon ska stanna i minst en månad.
Jag vet inte hur vi ska stå ut. Hon är så udda.
Men hon har mist någon.
Hon sörjer och vill inte vara i Charlottetown.
- Hennes vän avled. - Hennes vän?
Hennes bästa vän sen för evigt.
Josephine gifte sig aldrig. Ingen av dem gjorde det.
De levde ihop hela livet.
Jag skulle leva hela livet med dig, -
- men du lämnar mig när du gifter dig -
- men nån rik och snygg gentleman.
Jag hatar honom redan.
- Hur mår Gilbert? - Du är inte rolig.
Du träffar honom varje dag.
Det är inte för att jag vill, utan för att jag måste.
Mr Phillips tvingar dit mig. Jag har förklarat det för Ruby.
Måste jag förklara det för dig också?
Jag vill bräcka Gilbert på rättvisa villkor -
- när han är tillbaka i skolan.
Är hans pappa snart frisk?
Jag är nog en hemsk person.
Vad? Hurså?
- Jag har inte tänkt på det förut. - På vad?
Gilberts pappa blir nog aldrig frisk.
Det är nog sannolikt -
- att Gilbert är föräldralös när han kommer tillbaka till skolan.
Oroa inte era hjärtan.
Ni tror på Gud, så tro även på mig.
I min Faders hus finns många herrgårdar.
Om så icke var fallet, hade jag sagt det.
Jag ska förbereda en plats åt dig.
Om jag förbereder en plats åt dig, -
- så kommer jag igen och tar emot dig.
Där jag finns, finns även du.
- Jag är ledsen. - Jag med.
Nej, tack.
Du skrattar, men jag tycker att det är en fin hatt.
Kosmopolitisk.
Alla stadsmänniskor har dem. Varför gillar du den inte?
Förutom det faktum
- att den är för stor? - Nåt att växa i.
Den kommer att passa bättre när du har skaffat större hjärna.
Var barmhärtig, Mar. Snälla du.
Det här kanske kan övertyga dig om -
- att ge mig en gnutta vänlighet?
Jag ger inga löften.
Jag förväntar mig inga.
Får jag?
Marilla?
Är allt som det ska?
Förlåt, vad?
Nej, tack. Jag mår bra.
Gilbert!
Det var en fin begravning.
Den verkade passande.
Allt var så... vitt och stilla.
Jag har alltid tyckt att prästen ber så sorgset.
Det här passande honom väl.
På dop måste det bli dystert.
Det är en utmaning att vara föräldralös, men du har redan många fördelar.
Du får det bättre än jag hade det.
Jag kände aldrig mina föräldrar.
De dog när jag var bebis.
Jag kunde inte kämpa för mitt på det sätt som du kan.
Jag minns inget om mina föräldrar, -
- men du kommer alltid att minnas din pappa.
När man tänker efter, är du lyckligt lottad.
Är jag lyckligt lottad?
Jämfört med mig, ja.
Varför handlar det här om dig?
Det gör det inte.
- Jag försökte bara hjälpa till. - Vi ses.
Strunta i mig, Gilbert Blythe. Jag ville bara hjälpa till.
Då så. Strunta i fördelen med -
- mina kunskaper om att vara föräldralös, -
- oavsett hur ledsen du ser ut.
Tänk inte mer på honom. Det räcker.
Jag har lagt tillräckligt med energi på en dum pojke.
Jag ska inte tänka en sekund till på Gilbert Blythe.
Hjärna, sluta.
Romantik är en förarglig verksamhet.
- Miss Barry. - Den går inte att förstå sig på.
- Hej, Anne. - Hej.
- Förlåt att jag stör. - Nej. Nej, jag bara...
Får jag komma in i din enkla boning`?
Självklart.
Det är en mysig vrå.
Jag vill genast förklara att det ni precis hörde
- inte har med romantik att göra. - Jag förstår.
Jag är mer än ointresserad av Gil...
Den pojken.
Jag har bättre saker för mig.
Du verkar då vara nån som har många möjligheter.
Ni anar inte hur glad jag blir när ni säger så.
Mitt råd är att låta dina ambitioner och strävanden visa vägen.
Men jag har så många.
Det är bra. Om du har tur, har du gott om tid på dig.
Visst. "Tur."
Du har tillräckligt med tid på dig -
- att komma underfund med vad du vill och vad du är bra på.
Jag vill bli riktigt duktig på nåt fantastiskt.
Jag verkar inte passa in.
Alla flickor jag känner är upptagna med att bli fruar.
Vad tycker du om det?
Jag har alltid velat gifta mig, men jag vill inte bli en fru.
Intressant.
- Ni förstår problemet? - Det gör jag.
Jag har följande tankar om det.
Du kan gifta dig när du vill, om du väljer att göra det.
- Det är sant. - Om du väljer att göra karriär, -
- kan du beställa din egen klänning och använda den när du vill.
Varför har jag inte tänkt på det?
Jag älskar den tanken.
Jag ska rå mig själv.
Jag förespråkar att man skapar sin egen framgång.
Ska vi?
En speciell ung dam har sagt till mig -
- att det finns fördelar med att andas vinterluft.
Tack.
Miss Barry?
Ni är en inspiration. Jag hoppas känna er hela mitt liv.
Det hoppas jag också.
Om du blir läkare, kanske du kan lära dig bota ålderdom.
Miss Josephine Barry är en spännande person.
Hon är självständig och har aldrig varit gift.
Hon är definitivt min nya förebild.
Hon hjälpte mig se ljuset i fråga om min framtid.
Du och Marilla är också min inspiration.
- Det menar du inte. - Jo.
Jag ska vara hjältinnan i min egen story.
Nåväl.
Jag är ganska bestämd med att romantik inte måste vara mitt mål.
Inte för att jag tänker på pojkar, för det gör jag inte.
Jag väljer mig själv.
Då kan jag aldrig bli besviken.
MIN KÄRASTE MAR, KAN DU INTE TÄNKA OM?
SNÄLLA, MIN ÄLSKADE...
ALL MIN KÄRLEK, JOHN
Om vägen till en mans hjärta går genom hans mage...
Vilket den gör.
...så måste vi se till -
- att det här är den bästa köttpajen som Gilbert nånsin smakat.
Att laga mat borde inte stå högt på listan med romantiska attribut.
Om jag vore intresserad av romantik, vilket jag inte är, -
- uppmärksammas jag hellre för den jag är, än för maten.
- Du är så rolig, Anne. - Det var inte meningen.
Vad står på listan?
Min hjärna, Diana. Min personlighet, den jag är.
Jag vill tro att det är vad som spelar roll.
Om romantik betyder nåt, vilket det inte gör.
Jo, det gör det.
Tycker inte du att Gilbert är ännu snyggare nu när han är ledsen?
Jag har inte märkt det.
- Det gör han. - Jag vet.
Ruby och Gilbert, sitter i ett träd
- och p-u-s-s... - Vi försöker jobba.
- Jag lagar mat. - Du tittar på.
Du får bara vara med oss om du är tyst, har jag sagt.
Avbryt inte, då får du sitta med gammelfaster Josephine.
Nej.
Ursäkta mig, frun.
Jag är tyst.
Då är du ensam om det. Ni kacklar som höns.
Gud hjälpe mig.
Ge pojken pajen innan jag bryter ihop.
Förlåt.
Ni flickor har babblat i timmar om ingenting.
En mottagning ska hållas tyst. Nu är det outhärdligt.
"Det är svagt och dumt att säga att man inte uthärdar -
- något ödet ålagt en att uthärda."
Ursäkta?
Jane Eyre. Är den inte underbar?
Jag har inte kommit så långt ännu.
Kapitel sex, tror jag bestämt. Jag gråter varje gång jag läst ut den.
- När Rochester... - Men jösses!
Jag sa ju precis att jag inte läst hela.
Förlåt.
Jag älskar att gråta över en bra bok. Gör inte ni det?
Hittills finner jag texten upplyftande.
Den skulle vara ännu bättre om jag hörde mig själv tänka.
Vi tar pajen till Gilbert så snart vi är klara.
Små förbarmanden.
Jag återkommer om slutet.
- Är hon alltid så trumpen? - Hon är alltid skrämmande.
Hon är mer trumpen nu när hon är ledsen.
Det måste vara hemskt att mista nån som man älskar djupt.
På en sekund, ett hjärtslag, -
- är de borta för evigt.
Man kan inget göra för att ändra det eller få dem tillbaka.
Anne?
Du gråter på potatisen.
Förlåt.
Det är inget fel med att beklaga sorgen, Ruby.
- Jag tänker säga det. - Du gör det värre då.
Hans pappa har precis dött.
Det är så man säger när nån dör.
Gör honom inte upprörd.
Han är redan upprörd. Hans pappa har precis dött.
- Förklara för Ruby att man får säga... - Jag borde nog gå hem.
Vad? Varför det?
Jag är säker på att Marilla behöver min hjälp med nåt.
Var inte fånig. Vi är snart framme.
Håll min hand.
Jag är så nervös.
Förlåt att vi stör, men vi ville ge dig den.
- Vi beklagar sorgen. - Det är en köttpaj.
Vi har gjort den tillsammans åt dig.
Tack.
- Vi hoppas att du gillar köttpaj. - Alla gillar köttpaj.
Vi hoppas att den ger dig tröst.
Anne gjorde översta lagret.
- Hon är en duktig kock. - Men jag vore en hemsk fru.
Tack för att ni kom förbi.
Marilla, ville du nånsin gifta dig?
Jag...
En tid trodde jag att jag skulle det, men...
Det blev omöjligt.
Var snäll och duka nu, tack.
Det låter ganska tragiskt.
Varför blev det omöjligt? Såg man på dig med förakt?
Nej, så var det inte.
Jag behövdes hemma.
- För alltid? - Nja...
Det var så det blev.
Mamma återhämtade sig aldrig från min storebrors död. Hon...
Jag behövdes här.
Nu måste jag börja med frukosten.
Jag lägger till den här. Betalar du allt i dag, Matthew?
Hej, Gilbert.
Hej, mr Cuthbert.
Vi har en köldknäpp.
Det verkar så.
Häromdagen, på...
Jag såg att du har lagt ett par åkrar i träda.
- Jag har inte bestämt mig än. - Förlåt?
Jag säger till om jag tänker sälja.
Nej, nej.
Jag bara...
Jag ville bara säga att jag och min hjälpreda Jerry -
- gärna hjälper dig.
Vi kommer ut till våren, om du vill.
Så du kommer igång igen.
Det var snällt.
Sanningen är...
Jag har aldrig velat bli bonde.
Bäst jag kommer iväg.
Som sagt, skulle du kunna betala idag?
Synd på fartyget. Det sägs att man hade säd ombord.
- Fartyget? - Har du inte hört det?
Ett fartyg sjönk på väg mot fastlandet.
Från Charlottetown?
Säljaren var oförsäkrad och får ingen ersättning.
Det är synd och skam.
Det blir 6,10 dollar.
Vad hette fartyget?
The Dal Marie.
Du, Gilbert.
- Hur mår du, Blythe? - Bra.
Kom tillbaka till skolan. Den fula föräldralösa är ohanterlig.
Varför bryr du dig?
Nån måste visa att hon inte är så smart.
Hon är smart. Det är bara att acceptera.
Varför är du sån?
Plocka fram en bok och lös det själv?
Visst. Bra där, kompis.
- Jag ska ge dig ett tips. - Jaha?
Jag är inte din kompis.
Okej.
Om du nånsin bråkar med Anne igen, kommer du ångra dig.
- Visst. - Visst.
Vad är ditt problem?
Fråga mig det igen.
Jag menar allvar. Gör det.
- Varför är du sån? - Fråga mig.
Kom igen, jag förstår inte. Allvarligt talat, vad är problemet?
Gilbert, förlåt att jag stör.
Ingen fara, miss Cuthbert. Ta den tid ni behöver.
Jag undrar om han gillar att ligga så stilla.
John älskade att resa.
Jag tror att militären flyttade runt honom när han var ung.
Då levde han livet han ville leva, fullt av äventyr.
Jag hörde att han bodde i Alberta.
Vi var en stor familj under en tid.
Jag är ensam kvar.
Den ende.
Jag beklagar.
Nej, det är...
Vi flyttade tillbaka hit när jag föddes.
"De förlorade sönerna." Han brukade kalla oss det.
Han tog med mig dit för en tid sen. Till Alberta.
Han ville se det igen.
Det är vackert.
I skolan, när vi kände varandra, -
- pratade John om storstäder i andra delar av världen.
Det verkade -
- omöjligt.
Bra, tycker jag.
Du påminner mig mycket om honom.
Han kunde inte övertala mig att resa.
Jag önskar...
Bad han er följa med honom?
Jag är honom evigt tacksam för att han trodde att jag var modig nog.
Åtaganden -
- kan vara ett fängelse.
Jag har alltid undrat...
Jag ska gå.
Säg till om du behöver nåt, vad som helst.
Tack, miss Cuthbert.
"Kära Gilbert,"
"Förlåt mig."
"Jag vet att du inte är lyckligt lottad."
Det var inte så jag menade.
Hej! Får jag komma in?
- Söker du Diana? Hon är ute. - Nej.
Ursäkta att jag stör. Jag måste fråga er en sak.
Ni är min utsedda mentor.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
- Jag borde gå. - Nej.
Känslor kommer sällan när det passar och de är ofta olidliga, -
- men just för tillfället så stör de mig inte.
Förlåt.
Sorg gör en förvirrad.
Sorg är priset man betalar för kärlek.
Så det är ingen fara.
Jag saknar kära Gertrude oerhört. Jag älskade henne av hela mitt hjärta.
Hon var er själsfrände.
Ja.
Jag beundrar er, miss Josephine.
Ni är min förebild.
Oj, jösses.
Jag ska använda mitt intellekt fullt ut -
- och kommer aldrig att falla för sånt trams som romantik.
Då blir du inte alls lik mig.
Vi två är inte giftastypen.
Jag var det, på mitt sätt.
Vi fick ett fullt, underbart liv ihop.
Jag ångrar ingenting.
Det är det enda beslutet du måste fatta.
Att leva ett liv som du inte ångrar.
Undertexter: Marie Roos