Jamen, dog. Se engang.
- Du godeste. - Du godeste!
- Hvad var det? - Hvem var det?
Hun havde bukser på.
- Hvad mener du med det? - Bukser.
Åh nej.
Nej.
Så cykler jeg.
Kom nu lige!
Af alle dage. Jeg kan ikke tro det.
Beklager forsinkelsen.
Hej. Jeg hedder Muriel, Muriel Stacy.
Goddag, frøken Stacy. Jeg er fru Andrews. Velkommen.
Jeg var helt fortabt i indretningen af mit nye hjem.
Man kan bruge kartofler til så meget. Det er utroligt.
Men så brød min motorcykel sammen,
så tilgiv mig mit beskidte tøj og min forsinkelse.
Jeg håber, dét er det hele.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
EN PERFEKT KIRKEGÅRD MED BEGRAVEDE HÅB
DET KRÆVER STORE ORD AT UDTRYKKE STORE IDÉER
AT SOVE I ET TRÆ I MÅNESKINNET
Mor talte med fru Pye.
Hun siger, at PMSC mente, at frøken Stacy passede skidt ind.
Men hun kører motorcykel.
Frøken Stacy virker moderne. Spændende.
Hun er vist gammeljomfru.
Hun skulle være fra fastlandet.
Hvorfor skulle en ugift kvinde fra storbyen komme hertil?
Der er nok en skandale et sted. Mor hadede frøken Stacy.
Også min mor. Så let kan det gå galt. Bare mød en time for sent...
- Klædt som en mand... - ...til te hos de Progressive Mødre.
Hun kunne lige så godt have hængt sig.
Tal ikke sådan, når I ikke engang kender hende.
Hun lyder fantastisk. Jeg skal nok hjælpe frøken Stacy.
Jeg ved, hvordan det er at blive bedømt som ny.
Den ræv er færdig. Jeg laver en hat ud af den.
- Ræv? Hvilken ræv? - Den, der har taget høns.
Her er ingen ræv, så væk med geværet. Jeg vil ikke dø, før jeg møder lærerinden
Jeg lagde verdenen for dine fødder.
- Godmorgen med jer. - Godmorgen.
- Værsgo, lille dame. - Jeg hedder frøken Stacy.
Sæt det gevær udenfor. Ingen våben i klasselokalet.
Helt sikkert. Det ville jeg også.
- Frøken Stacy er mit nye forbillede. - Sikke et kønt lokale. Mange vinduer.
- Jeg elsker at kunne se grønt. - Vi ligner hinanden.
Okay, lad os lære hinanden at kende. Rejs jer op.
- Hun har intet korset på. - Du godeste.
Åh, du godeste.
Flyt alle bordene ud til siden. Sæt jer på gulvet.
Gulvet?
Vi danner en rundkreds og introducerer os.
Jeg er så glad.
Nu bliver skolen som alt det, jeg drømte om.
Ned med fjederen. Og ... sådan der.
Okay.
Pas nu på. Op med låsen.
Så er hønsene i sikkerhed.
- Bare vi fanger ræven. - Ved du hvad?
Du får en andel, hvis vi gør.
Den pels burde give lidt penge.
Og I siger to ord, der beskriver jer.
Brug de første bogstaver i jeres for- og efternavne.
Jeg starter.
Muriel Stacy.
Munter.
Skoleglad.
Bare jeg havde samme initialer.
- Vi starter med... - Vi er som tvillinger.
Ruby Gillis.
Romantisk...
...glad?
- Ruby Gillis. - Flot.
- Ruby elsker... - Gilbert Blythe.
- Global. - Rejste verden rundt.
Og boglig.
Alle mener, han er den klogeste elev.
- Priscilla Andrews. - Men jeg staver bedst.
Pragmatisk. Aktualiserende.
Hun droppede vores tidligere lærer.
Vil du ikke dele dine kommentarer med klassen?
Alle ved, at Prissy skulle giftes med læreren,
men hun droppede det med rette. Jeg kan fortælle om alle i Avonlea,
- for jeg var en outsider, og jeg ved... - Jeg vil ikke høre sladder.
Jeg biliger ikke.
Men det er ikke hemmeligt.
Hvis nogen vil fortælle mig noget, gør de det.
Din tur. Hvad hedder du?
Anne... Anne Shirley-Cuthbert.
Anne.
Vi venter. Vi taler sammen efter skole.
Moody Spurgeon?
- Du må hjælpe mig. - Rachel. Hvad er der galt?
Jeg hørte chokerende rygter om den nye lærer.
Jeg troede, der var sket noget slemt.
Det er der.
Jeg sætter te over.
Som medlem af skolebestyrelsen var jeg imod en kvindelig lærer.
Jeg mente, det var risikabelt, men ingen ville lytte.
- Og nu alt dette. - Alt hvad?
PMSC er helt i vildrede.
Jeg finder ud af, hvad der foregår i dag.
Du kommer med.
Rachel, jeg vil ikke være med til at føre din plan ud i livet.
Du har et barn i skolen. Ikke jeg.
Hvad end, der sker, går ud over Anne.
Så du har alt mulig grund til at udspørge kvinden
af moderlig bekymring.
Bør vi være bekymrede?
Ja, hvis hun er ude på at korrumpere Avonleas unge sind.
Vi tager derhen efter skole. Vi tager brødet med for at vise god vilje.
Også mig.
Vil du give mig særundervisning? Jeg vil ikke komme bagud,
og jeg vil så gerne læse medicin.
Min mand kom tidligere ind på universitetet.
Mand?
Jeg er enke.
Åh, hvor tragisk.
Nå, men med hårdt arbejde
kunne du gøre skolen færdig og starte på studiet næste år.
Jeg vil gøre alt.
Vi kan mødes, inden skolen starter om morgenen.
Tak. Mange tak.
Hvis Gilbert kan, vil jeg også gerne.
Jeg har så mange planer. Listen er uendelig.
- Lad os tale lidt... - Hør her...
Efter skolen er fint for mig. Hvad med nu?
- Det var Anne, ikke? - Med E.
Jeg har tænkt på så mange ord, der beskriver mig.
Jeg ville tale med dig om at sladre.
Men vi er jo i skole, og jeg ville bare hjælpe.
Du må lære at respektere andres privatliv.
Du skal skrive en fristil om farerne ved sladder,
og hvorfor man må tænke på andre.
Ikke en lang stil, men den skal have betydning.
Afskyelig, stupid, charmeforladt.
- Anne Shirley-Cuthbert. - Hold nu op.
Jeg hader mig selv. Jeg dummede mig over for skønne frøken Stacy.
- Sandt nok. - Alt kom forkert ud.
- Det er også sandt, men... - Giv mig ikke ret, Diana.
Du kan ordne det her, Anne.
Din stil bliver fantastisk, og det løser alt.
Gilbert skal ikke løbe fra mig,
bare fordi han ved, hvad han vil.
Du hørte det her. Det bliver den bedste stil i verden.
Hvorfor gør jeg alt forkert i dag?
Undskyld.
Har du set min ræv?
Jeg har ikke set nogen som helst ræv. Har du en ræv?
Har du en idé til en indledning til en stil om sladder?
- Slap nu lige lidt af. - Kom tilbage til skolen.
Jeg mangler dig.
Jeg vil ikke tilbage. Livet er for kort. De vil ikke have mig der.
Den nye lærer vil ikke lade dem genere dig.
Hun er på de godes side.
Anne, det er dette, jeg vil med mit liv. Så det gør jeg.
Jeg er helt blank. Hvad skal jeg gøre?
Jeg må imponere hende.
Måske må du se anderledes på det
for at rense tankerne og redde min kunsts liv.
Undskyld.
Kender du et særligt sted, der kunne inspirere mig?
Hvor idéerne flyder? Noget storslået.
Kom til mig, muse!
- Du er vanvittig. - Ja.
Prøv engang.
Kom til mig, muse!
Kom til mig, muse.
Højere.
Kom til mig, muse!
- Goddag. - Goddag, frøken Stacy.
Jeg er Rachel Lynde, og det er min ven, Marilla Cuthbert.
Hej.
Er alt okay? De virker så oprevet.
Sådan er jeg ofte.
Vi tog lidt brød med til Dem.
Hvor venligt.
- Jeg ville invitere jer ind, men... - Skønt.
Tak. Hvor hyggeligt.
Marilla har et barn i Deres klasse, så...
Beklager rodet. Jeg prøver at finde problemet.
Problemet med hvad?
Det er jo en cykel med motor.
Jeg elsker at rode med mekanik. Jeg vil vide, hvordan det virker.
Selvom jeg gerne vil leve stille og roligt,
hvilket er grunden til, jeg tog jobbet, så elsker jeg at køre rundt på den
med vinden i håret.
Ja, De virker noget uhæmmet.
Jeg forstår ikke korsetter. Mit skelet holder jo alt på plads,
så hvad skal jeg med det? Og bukser er så befriende at gå i.
Jeg tænker ikke, De er gift.
Tænk De bare.
Har De besluttet Dem for at være gammeljomfru?
Skal man beslutte sådan noget?
Ellers bliver det besluttet for en.
Marilla ved alt om,
hvor meget en ugift kvinde går glip af.
Tro mig. De gør ikke Dem selv nogen tjeneste med alt det...
...rod og renden omkring.
Marilla, fortæl.
Om hvordan man er gammeljomfru eller ej?
Den opførsel er måske passende i storbyen, men ikke her.
- Folk får det forkerte indtryk. - Visse har det allerede.
Hvilken er Deres?
Hun er ikke just mit, men vi betragter hende sådan.
- Min bror og jeg adopterede hende. - Begge ugifte.
- Hun hedder Anne. - Med E.
Jeg ved, hvem hun er.
Skolebestyrelsen, som jeg er medlem af,
håber, at Deres tvivlsomme standard vil ændre sig drastisk.
I så fald vil De være den første, der får besked.
Vi beder Dem om at være konservativ,
dydig og behersket foran børnene.
Ellers vil De ikke være den passende lærer her i Avonlea.
- Javel ja. - Godt så.
Sladder er værre end løgn ... Nej.
Ni gange. Tiende gang siger den en halv sandhed.
Ikke dårligt.
- Matthew, har du lagt en fælde? - Det er bare en ræv.
Nej. Han er min ven. Jeg beder dig, Matthew, fjern den fælde.
Der må ikke ske ham noget.
Beklager, Anne. Vi må beskytte vores dyr. Sådan er det bare.
Bare hr. Ræv er så fornuftig, at han bliver væk.
Løb!
Godt, du er der ikke.
Aldrig.
- Hjælp mig med hegnet. - Frøken Stacy venter mig tidligt.
Tænk, jeg kan måske komme på universitetet næste år.
- Hvad mener du? - Jeg vil gøre skolen færdig hurtigere.
Vi skulle ikke rejse næste år.
Nu har jeg endelig chancen for at få det, som jeg ønsker.
Jeg kom her for at dyrke jorden sammen med dig i to år
- og lære af dig. Så kan du rejse. - Nye planer. Det er min fremtid.
Din fremtid? Hvad med min? Var vi ikke sammen om det her?
- Jo da. - Jeg har ikke styr på det her.
- Det er ikke et skib. - Du lærer det hurtigt.
- Mens du er i skole? - Vi skaffer hjælp.
Ingen vil vide af mig.
- Hvordan klarer jeg det selv? - Jeg må løbe.
Og Rachel fornærmede mig.
- Hun gik over grænsen. - Det gør mig ondt at høre.
Er du ikke klædt på?
Jeg kan ikke tage i skole. Jeg har det skidt.
- Du har ikke feber. - Ak og ve.
- Bare jeg kunne komme i skole. - Hvad har du på fingrene?
Er det sod?
- Jeg... - Du lugter af røg.
Anne Shirley-Cuthbert, sig sandheden.
Det er kun fordi, min ræv var i fare.
Hvad mener du?
Godt, det kun var stilen og ikke hele Grønnebakken.
Jeg kan ikke tage i skole. Frøken Stacy vil aldrig tro mig,
og jeg gjorde det værste indtryk.
Jeg tager med for at forklare det. Det er en usædvanlig fortælling.
Tak, Marilla.
Kunne du ikke fortælle hende alt det gode om mig?
Gør dig nu klar.
Vi skal nok lære hinanden at kende.
Det bliver godt. Ja.
Det er rigtigt.
Rolig.
Hej.
Vis nåde.
Okay.
Bliv. Nej!
Ny plan.
Godt så. Det var ikke så slemt.
Hej.
Vent. Tilbage!
Jerry! Jerry, kom her!
- Hvad? - Vil du gøre mig en tjeneste?
Gider du ikke gøre noget ved fælden, så den ikke virker?
- Hvorfor skulle jeg det? - For at redde min ræv.
Men hr. Cuthbert vil dele pengene.
Hvad?
Jeg slog hovedet, min stil røg på gulvet med olielampen,
pludselig gik der ild i den.
Jeg trampede på den med mine sko.
og så indså jeg, at alt mit hårde arbejde var spildt.
Jeg håbede, jeg kunne fortælle dig om min stil efter skole?
Det ville være en skam at skrive den igen, når den nu var så perfekt.
Jeg blev så inspireret. Jeg lærte så meget.
Beklager, men du må fuldføre opgaven, Anne.
Det sørger jeg for.
Modgang kan være en velsignelse.
- Du lyttede vel ikke? - Jeg prøver at læse.
- Jeg har også brug for hjælp. - Gør, som du vil.
Hvad er der sket med bordene?
Jeg kalder det praktisk læring.
Hvad er dit problem?
Vedrører det mig?
Nej. Beklager forstyrrelsen. Fortsæt endelig med dit vigtige mål.
Vil du blive og observere?
Ja, det tror jeg, jeg vil.
Okay, klasse. Lad os komme i gang.
Gilbert?
Værsgo.
Videnskaben forbedrer verden. Ved nogen, hvad elektricitet er?
- Lys? - Ja. Og?
- En slags energi? - Elektricitet er en form for energi.
- Det ville jeg sige. - Hvis I har oplevet tordenvejr,
hvor lynene slår ned, så er det elektricitet.
Stærke sager.
Et lyn er en pludselig energiudladning
fra himlen mod jorden.
Elektrisk strøm findes i atomer.
Og atomer er små partikler, alt materiale er opbygget af.
De er så små, at der skal milliarder til bare at lave noget nyttigt som et søm.
Alle objekter, der har en masse, kaldes stof.
Alt består af materie. Chokoladekage er materie.
Disse vægge. Hele skolen er skabt af masse.
I er skabt af masse.
Da vi ikke har en kraftkilde, som de har i de store byer,
vil vi lave en elektrisk strømkilde for at tænde...
...en pære.
- Hvor mange har set sådan en før? - Mig. I New York.
I Charlottetown.
Tante Josephine har elektricitet.
Med en pære har man fundet ud af, at
man kan sende strøm, atomer ladet med energi,
ind i en glasbeholder, som også består af atomer.
Og når de to typer atomer mødes, udveksler de energi og skaber...
- Lys. - Lys.
Så her i Avonlea kan vi med lidt snilde
og nogle gode, lokale kartofler skabe elektricitet.
Jamen hejsa. God timing. Vi var ved at kaste lys over dagen. Vil I være med?
- Frøken Stacy er fantastisk. - Ja.
- Smager det af chokolade? - Nej, Moody!
Moody!
- Moody! - Rør jer ikke.
- Mit barn! - Træd tilbage, tak.
Bevar roen.
Logisk set er der ingen skår under jeres fødder.
Og sådan skal det forblive. Jeg henter en kost.
Vent.
Du skylder fem dollars.
Sebastian?
Mary.
Hvad laver du her?
Ingen anelse.
Lad os komme væk. Hvad hvis det havde ramt ansigtet?
Mor, det var min skyld.
I skulle have siddet ved borde.
Der skal bringes orden ind igen.
Og pensum skal følges.
Videnskab er del af pensum.
Det var ikke videnskab, men heksekunst.
For guds skyld. Det var en spændende time.
Vores børn skal undervises sikkert i det nødvendige,
- så de kan læse videre. - Det er ikke cirkus.
Undskyld mig. Frøken Stacy er en dygtig lærer...
Jeg vil gerne være som hende. Hun er en klog karrierekvinde,
som er en god underviser til trods for et tragisk kærlighedsliv.
Godt, du skal skrive stilen om sladder igen.
PMSC gik meget ind for at hyre en kvindelig lærer i Avonlea.
Forspild nu ikke chancen.
Du må tale med ham.
Fortæl Gilbert, hvad du mener. Han har brudt jeres aftale.
Jeg vil ikke stå i vejen. Han følger bare sin drøm.
Selvom det går ud over din?
Intet er, som jeg havde regnet med.
Jeg troede, jeg skulle være bonde, men nu ved jeg snart ikke.
At være udenfor og arbejde med hænderne...
Alt, du gør hver eneste dag, har stor betydning.
Lyder da som en drøm.
Jeg ved bare, at jeg ikke vil tilbage igen.
Ikke flere skibe.
Efter ti år vil jeg gerne slå mig ned.
Ti år? Men du er så ung.
Gammel indeni.
- Er der arbejde her i ghettoen? - Hvis man er villig til det.
Hvorfor ikke?
Farvede laver det, de hvide ikke gider.
Så hvis du vil slide og slæbe, så er det lige noget for dig.
Kan jeg købe et stykke land her?
Det er en stor drøm.
En vidunderlig drøm.
Men du må forstå, at drømme ikke bliver opfyldt i ghettoen.
Måske.
Det er sent. Vil du ikke spise med?
Der er intet, jeg hellere ville.
Nå, men...
Den dag gik noget anderledes end forventet.
- Må vi følge Dem lidt af vejen? - Det er sødt af Dem.
Personligt vil jeg gerne undgå at læse hver eneste dag.
Var det en trøst?
Lad ræven være, Billy! Han er uskyldig!
Han er min nye hat!
Kan vi mødes derhjemme? Jeg har et ærinde.
Du har en stil at skrive.
Det er vigtigt. For min rævs skyld.
Nåh ja, din ven ræven, lektiernes fjende.
Det tager ikke lang tid. Kom med.
Men I må ikke sige til nogen, hvad I ser.
Lad, som om det ikke findes.
Anne Shirley-Cuthbert, lader du frokosten ligge på jorden?
Min ræv må være sulten. Det er derfor, han tager høns.
- Jeg må fodre og beskytte ham. - Meget usædvanligt.
Du har skabt et fortryllende kongerige.
Jeg er glad for, at De ser det sådan.
Jeg læser meget her, bare så De ved det.
Jeg har lavet en historieklub, hvor vi skriver og taler om værkerne.
Det er et skønt sted for fantasien, ikke sandt?
Hvem lavede dem?
Cole. Er de ikke flotte?
Cole er min ven. En fantastisk kunstner.
Han går op i sit talent. Han nægter at gå i skole.
Hvorfor?
Han bliver mobbet. Er det sladder?
Men det ville jeg gerne, for jeg tror, De kunne hjælpe ham.
Hvis jeg kan hjælpe ham, burde du fortælle mig det.
Sladder er noget helt andet.
Skal vi ikke gå ind?
Sid endelig ned.
Er I med på at sværge?
Vi sværger hermed på, at vi vil holde dette sted hemmeligt.
Jeg sværger.
Bash, vent til du ser, hvad jeg har med til maden.
Vil du lære mig at lave krabbe Callaloo? Lidt hjemlig smag.
Det dufter himmelsk.
- Tror du, at du er i himlen? - Nej.
Føles som hjemme.
Kom bare frit frem.
Nogen hjemme?
Rolig, Tina.
Godmorgen. Skal De langt?
Det ved jeg ikke. Hvor ligger Mackenzies gård?
Det er et stykke herfra til fods. De kan køre med mig.
Det ville jeg gerne. Skolen starter snart.
Så er De vel den berygtede frøken Stacy? Harmon Andrews.
Berygtet. Tjah.
Tja, jeg har i hvert faldt hørt om Dem.
Er du okay?
Hvorfor lytter du ikke?
- Anne! - Lad hende være.
Tænk på noget andet.
Nogle gange må man bare bruge sin fantasi.
Og jeg hørte, at Deres søn har haft problemer i skolen.
Problemer?
Han er klog nok.
Han blev vist drillet. Jeg tænkte, vi kunne tale om det.
- Måske kan jeg hjælpe? - Hvad?
Ja, som jeg forstår det,
er det måske, fordi Cole er anderledes end de andre børn.
- Hvad sagde han til det? - Til det?
- Ja. Da I talte sammen. - Vi har ikke mødt hinanden endnu.
Han har ikke været i skole længe.
Men han tager jo af sted hver dag... med bøgerne.
Hver morgen.
Cole!
- Cole. Kom her. - Undskyld...
Vi ofrede meget for hans skolegang.
Møder han ikke op, må han arbejde her. Cole!
- Klar til skole? - Jeg smutter nu.
Jeg så dine værker, Cole. Du er en dygtig kunstner.
Du har vist ikke mødt læreren endnu. Du har løjet for os.
Cole! Kom så tilbage!
Cole!
Du sladrede.
Jeg stolede på dig.
Hvad snakker du om?
Du tog læreren med herhen. Du fortalte hende alt.
Er du så desperat for at være vellidt?
Hun fortalte mine forældre, at jeg ikke går i skole.
Jeg ville hjælpe.
Du ødelagde mit liv!
Nu får jeg aldrig lov til at forlade gården eller gå i skole.
Det er slut. Jeg har intet.
Hvem gjorde det?
- Ved du, hvem står bag? - Nej.
- Hvem har ellers set stedet? - Ingen!
Ingen anelse.
Cole...
Cole!
Hvor skal du hen?
- Jeg ved ikke, hvis det var. - Det var så grimt.
Ja. Alle de bøger?
- Skulpturerne? - Åh, de skulpturer.
Jeg skød dem alle. Missede en gang.
Undskyld.
Frøken Stacy, er alt okay?
Skrid!
Væk!
- Gør ham ikke fortræd. - Misfoster.
Hov, hov!
Cole!
Tekster af: Stephan Gru