Farvel, Belle.
Jeg ville gi dette til deg.
Du har et herlig perspektiv.
Herlig.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
en perfekt kirkegård av begravde håp
sverger du å være min venn for alltid?
store ideer må uttrykkes med store ord
å sove i et tre i måneskinnet
Matthew, jeg har hatt den beste ettermiddagen.
Kan du tro at av alle trærne her på øya,
så klarte jeg å finne det eldste og snilleste?
Det kan jeg.
Hvor mange fuglearter finnes? Jeg hørte...
Hva har du gjort?
-Jeg var på eventyr. -Det kan jeg se.
Spar meg for detaljene.
Du får ikke komme inn med de skoene. Ta dem av.
Så må du gå opp og skifte før middag. Skynd deg før du blir syk.
Eventyr.
-Et lite stykke himmel på jord. -Jeg har kjernet smør i dag.
Halleluja. Jeg har funnet paradis her på Bjørkely.
-God ettermiddag, Mr. Dunlop. -Takk det samme.
Hent broderiet.
Hvis bare vi hadde papir.
Du får det når skolen begynner.
Broderi lar ikke fantasien utfolde seg.
Jeg lurer på hvor Nate er.
Det er visst bare å forsyne seg.
Beklager at jeg er sen.
Jeg glemte tiden.
-Vi ble litt bekymret. -Ikke hold det mot meg.
Skal jeg si bordbønn?
Store min, det er lenge siden sist.
Det er mye å være takknemlig for, særlig nå i innhøstingen.
Si gjerne bordbønn.
Kjære Gud, vi takker...
Kan du si barmhjertige, himmelske Far?
-Anne! -Det høres mye mer romantisk ut.
Barmhjertige, himmelske Far,
velsign dette bord og familien som har tatt imot oss.
Vi takker deg for maten og hendene som har laget den.
Vi ber deg velsigne måltidet
slik at det nærer våre kropper og forfrisker våre sinn.
Velsign de som er her og de vi har i hjertene våre
og alle de som er mindre heldige.
-Amen. -Amen.
Rolig!
Raskere!
Mat henne, Trinidad. Dette er ikke en betalt ferie.
Da jeg var en liten gutt Sa min mor til meg:
Hiv, hiv og hiv
Ikke irriter ham. Eller meg.
Og hvis jeg aldri kysser jentene
-Du er ikke morsom. -Prøvde ikke på det heller.
Eller, kanskje litt.
Kanskje dere gutter har lyst på en annen jobb, eller hva?
Unnskyld, sir.
Noen ganger må jeg bare slippe ut musikken.
Foretrekker du grøfta? Passer det deg bedre?
Nei, vi har det fint her, sir.
Kommer nå, sir.
Jeg mistenker at latrinetjenesten er usedvanlig ekkel.
-Ikke vær dum. -Hva sa du?
-Vil du ikke ha jobb? Er det sånn? -Jo, sir.
Vi liker å gi båten fart. Det er et privilegium.
Slutt å plapre.
-Jeg håper jeg ikke forstyrrer. -Jeg drar nå.
Får jeg bli med deg? Jeg kan skynde meg her,
og siden det er skolefri, er jeg ledig.
Jeg tror ikke du vil like å grave.
Jo. Vær så snill? Jeg får aldri se jobben din,
og jeg synes steiner er fascinerende.
Da jeg kom til Prince Edward Island, ble jeg bergtatt av de røde veiene.
Og du lærte meg hvorfor de er røde.
Jernoksid er slikt et spennende ord. Det høres så vitenskapelig ut.
Et helt univers.
Og tenk at din arbeidsgiver i USA vil ha denne jorden.
-Er ikke verden vidunderlig? -Du tier aldri stille.
Og så løfter prinsesse Cordelia den store pistolen
-og sikter på kattungen med den! -Hva?
Å, prinsesse Cordelia, la meg leve!
Kattungen var skjebnebestemt å dø.
Anne, slutt å prate. Dere skal jo sove.
Anne Shirley, kom hit.
Esther, ta med bøkene.
Én time. Kanskje to. Vi får se.
Ikke ett ord.
Du kan snakke. Fryde meg med informasjon
-om steiner, jordsmonn, mineraler... -Da blir Miss Marilla sint.
-Det er mye å gjøre her. -Men innhøstingen er i morgen.
Hør her.
Hvis du leser denne, får du vite alt jeg vet og mer.
Jeg kan ikke tilby mer.
Du kommer til å angre. Jeg skal lære alt som kan læres.
Jeg tviler ikke.
-Jeg kommer til å spørre. -Jeg er advart.
Geologi.
Ut!
Du store.
Skremte jeg deg?
Jeg trodde du hadde dratt. Jeg ville aldri...
Traff på en rødhåret forsinkelse.
Gurimalla, håret ditt lukter av sommer.
Da gikk jeg, da. Beklager at jeg forstyrret.
Jeg skal kreve mitt i Avonlea Hvorfor ikke satse på meg?
Gjør som du sier
Du burde satse på meg
Dette er dagen, hva?
Dette er dagen. Endelig.
På tide å sette ut agnet.
Rikelig høst. Jeg elsker lommer fulle av penger.
Anne, da! Ta bøtta til låven!
Ja. Beklager.
-Hun er litt av en original. -Jeg ville sagt "skrue".
-Hva er det du gjør? -Jobber. Hva gjør du?
-Hva ser det ut som? -Noe kjedelig som ikke er jobb.
Neppe. Jeg fikk denne boka av Nate.
-Det er noe galt med ham. -Hva? Hvorfor sier du det?
-Jeg vet ikke. Jeg bare... -Denne boka er ekstremt interessant.
Nate forstår at det er nødvendig å lese.
Jeg er en kanin.
Slutt, Anne! Slutt.
Jeg er en kanin. Ser dere? Jeg er en myk, hoppende kanin.
Å lese er mitt hjerteblod.
Jeg mener...
-Se på denne setningen. Er den ikke flott? -Av og til er du slem.
Hva mener du? Hvorfor...? Jerry.
Jeg får ikke gå på skolen.
-Jeg kan lære deg. -Ikke gidd.
Ord består av bokstaver fra alfabetet. Og det er 29 bokstaver i alfabetet.
Og man kan lage utallige kombinasjoner til ulike ord.
Vi begynner med navnet ditt.
Dette er bokstaven J.
Dette er E...
Si meg, trenger du hjelp?
Beklager, jeg... Du er Mr. Barry, ikke sant?
Det stemmer. Hvem er du?
Nathaniel. Nate. Jeg er i pensjon på Bjørkely.
-Ja, geologen. -Ja, dessverre.
Hva er i veien?
Det burde jeg ikke si. Det er bare så frustrerende.
Kanskje du har hørt at jeg jobber for et stort firma.
De hyret meg for å hente ut jernoksid av jorden.
Så det er det du gjør.
-Ser ut som du er på vei til Kina. -Det føles slik.
-Ingen eier dette, korrekt? -Det stemmer.
-Jeg eier 40 hektar... -Og de tar det!
Ikke ditt land, men dette.
-Unnskyld. Det koker visst over for meg. -Det går fint.
Saken er...
Jeg fant gull.
Sånn, nå har jeg sagt det. Mye gull også.
Jeg sendte en prøve til New York og venter på svar.
Jeg gjorde det uten å si ifra til firmaet,
fordi så snart de får høre om det, så kjøper de grunnen.
-Kan være verdt millioner. -Stemmer.
Beklager å tynge deg, men det var så godt å få det ut.
Ikke si det videre.
Alle her i Avonlea er reale folk.
Dumt at dere ikke tjener på det. Det kan ligge gull overalt.
Vi sees, Mr. Barry.
Du kan kalle meg William.
William. Ha det, så lenge.
Da jeg var en liten gutt
Sa min mor til meg:
Hiv, hiv og hiv Vi skal hive nå
Og hvis jeg ikke kysset jentene Ville leppene mugne
Hiv, hiv og hiv Vi skal hive nå
Og hvis jeg ikke kysset jentene...
To dager av dette.
Fyrbøteren er ikke den eneste som ikke liker den sangen.
-Jeg bare tøyset. -Så slutt.
-Du har rett. Fyrbøteren er et lett mål. -Det er ikke derfor.
Hva er ditt problem?
Jeg har vært kullemper i ti år. Mer.
Dette er alt jeg har. Jeg blir aldri forfremmet.
Det er ingenting for meg på land.
Du er en hvit gutt...
...du har valg.
Du er turist, Blythe.
Jeg trenger dette.
Ikke gjør at jeg mister jobben.
Ok.
Ok. Unnskyld.
Og du er en dårlig sanger.
Ifølge deg.
Har dere noensinne sett en så nydelig dag?
Jeg elsker høsten. Elsker den!
Jeg er så glad for at oktober finnes!
Jeg forstår ikke hvorfor dere ikke har vært på stranden.
-Kom aldri på det. -Kom ikke på det?
Vi har vel ikke hatt mulighet.
Men dere har jo hatt mange muligheter. I 50 år!
Jeg er veldig glad i dere, men dette forstår jeg bare ikke.
Jeg har hatt lyst til å gå hver dag i 14 år, men har ikke hatt sjansen.
Jeg vil se hva vi har gått glipp av. Det er nok mye.
-Stopp. -Hva?
Stopp kjerra! Stopp!
-Hva er det nå, Anne? -Vent. Jeg kommer straks.
Anne!
Hva i all verden?
Anne!
Er det ikke nydelig?
Hva er det du gjør? Å, huff.
Kom tilbake, Anne!
Se på dette.
Matthew, stopp henne. Det er farlig.
Anne, kom tilbake øyeblikkelig!
-Kom uti! Det er herlig! -Nei, det er kaldt.
Kan du stoppe henne, Matthew?
Å, kjære vene.
Hent henne!
-Ganske kaldt, hva? -Det er perfekt!
Anne!
-Kom tilbake, Matthew. -Kom uti.
Ikke dum deg.
Kom, Marilla. Kom og lek.
Matthew!
Redd henne!
Det var så gøy at jeg glemte at jeg ikke kan svømme!
Er alt i orden? Går det fint, Anne?
Ja!
Vil du lære? Løft beina og spark.
Spark, spark. Bruk hendene som en valp. Sånn, ja.
Vet du hva som ville vært perfekt? Hvis vi kunne kjøpe tilbake Burty.
Vi må betale ned lånet først. Men jeg tror at vi har nok.
Jeg elsker dette.
Jeg elsker å se utover horisonten
og tenke på alle de andre stedene som finnes i verden,
og alle mulighetene.
-Jeg buser ikke bare inn på ditt rom. -Unnskyld. Fristelsen ble for stor.
Nate, vi hadde det så gøy på stranden. Jeg er rett og slett overstadig.
Boka åpner seg alltid til gullkapittelet. Det er det eneste som har fått kjærlighet.
Det ser ut som du har lest kapittelet mange ganger.
Det er kaffeflekker og understrekninger her.
Jeg så også kartet du har laget med mål...
Jeg kan ikke si noe!
Unnskyld.
Det er bare at jeg er midt i et moralsk dilemma.
Jeg finner snart en løsning. Jeg vil gjøre det rette.
-Forstår du det? -Ja. Men kan jeg bare...?
Du må holde på en god tanke og ikke si noe til noen
før jeg finner ut av dette og får fred i hjertet igjen.
Kan du det?
-Bare skriv en ny Bert-fortelling. -Bert-fortelling?
-Du skriver alltid det samme. -Det gjør jeg ikke.
Om en helt som heter Albert, Herbert, Rupert, Pilbert.
Pilbert? Så latterlig. Jeg ville aldri ha skrevet om Pilbert.
Vi vet jo at de handler om Gilbert!
Du dreper alle fordi du ikke har noen annen løsning!
Det gjør de ikke, det!
Hvordan skal jeg ellers orke at han har vært borte
i åtte måneder og tre dager og aldri kommer hjem?
Anne, slutt å lese og hjelp meg.
Hva med en tragisk historie om en trist og kjekk forsker
som ramler over en hemmelighet som kan redde verden?
Hvordan kommer du på slike fantastiske historier?
Jeg henter inspirasjon i dagliglivet, Diana.
Det hadde jeg nesten glemt, tante Josephine skrev til meg.
Hun vil lese noen av historiene våre.
Vi sender bare de beste.
-Da burde vi bare sende Annes. -Nei, vi sender én hver.
Vær så god.
-Anne. -Takk.
Voilá, alfabetet. Nå kan vi begynne.
Jeg har tenkt på det.
Men jeg trenger ikke å kunne lese. Men takk.
Så klart du trenger å kunne lese. Å lese er alt.
Hver bok inneholder en hel verden.
Eventyr, romantikk.
Skip, skytekamper, riddere på hesteryggen.
Du vet aldri hva som skjer. Du kan bli en annen og reise langt bort.
Det kan redde deg.
-Ok, jeg prøver. -Ja!
Jeg er tom for papir, men tok med visuelle hjelpemidler.
E er for Eple. Det er disse bokstavene.
-E, P, peh. -Peh.
-L, E. Eple. -L.
-Kan ikke fordra den ungen. -Hun er ikke så ille.
Hun er ei plage. Jeg måtte tenke kjapt i dag.
Navigere i den onde hjernen hennes. Det er like før hun avslører svindelen.
-Hun er jo bare ei lita jente. -Nysgjerrighet dreper katten.
Så bruk det.
Jonesey, det er en grunn til at vi har tørket høy.
Lurt.
Du har rett, la oss drepe katten.
Forsiktig nå. La oss gjøre tante Beatrice stolt.
Nydelig. Syng med meg.
-Og nå til det gøye. Pyntingen. -Kan jeg velge fritt?
-Vi kan gjøre hva enn du vil. -Dere kan ikke pynte en pai!
Er du sikker på det?
Da jeg var i boerkrigen, trodde jeg aldri jeg skulle få oppleve enkle gleder igjen.
-Var det grusomt? -Det var unevnelig.
Det var...
Jeg mistet foreldrene mine og søsteren min da jeg var borte.
-Det er tungt å bære. -Jane Eyre sa:
"Det er umulig å forestille seg hvor mye jeg lengter etter søsken."
Det var en stor trøst for meg.
Jeg vet litt om hva du føler, og jeg beklager.
Jeg kan være søsteren din. En mye yngre lillesøster.
Det har vært godt for meg å være her på Bjørkely.
Jeg skulle ønske jeg kunne bli i Avonlea for alltid.
Hadde ikke det vært fint?
-Hva med høstblader? -Utmerket. Legg dem hvor du vil.
Dette blir et mesterstykke
-Et mesterstykke, et mesterstykke -Et mesterstykke
-Dette blir et mester-stykke pai -Et mester-stykke
-Pai, et stykke pai -Et stykke pai
Hei på deg.
Allô.
Prøver du å komme deg fram i verden?
Nesten, men ikke helt. Få den.
Hvis du har lyst å oppnå noe, må du bite merke i detaljer.
Ser du denne Q-en? Den trenger en hale. Du glemte den.
Jeg var ikke ferdig.
En hale som en liten fransk... gris.
Har du ikke gått lei ennå?
Noen er lei av pliktene sine.
Lille tyv. Kom ut!
Vet du ikke at det er synd å begjære og stjele?
Du risikerte mye for å ta denne. Du har nok veldig lyst på den.
Da så...
...nå er den din.
Du er lei av denne, hva?
Niks. Jeg er ikke ferdig. Jeg liker geologi. Det er ikke kjedelig.
Bra.
Bra. Vi sees.
-Er noe i veien? -Han er slem.
Hva skjedde?
Ikke noe. Jeg vet ikke.
Jeg går.
-Vil du ikke lære i dag? -Ikke i dag.
Beklager å forstyrre, Nathaniel. Trenger du noe sydd?
Kan jeg gi deg skjorten jeg har på? Jeg rev hull i en av mansjettene.
-Du passer godt på meg. -Det tar ikke lang tid.
Tusen takk.
Jeg blir svimmel av deg, William. Jeg har aldri sett deg slik.
-Hva er i veien? -Som du kan se, prøver jeg å tenke.
Jeg hjelper deg gjerne. Jeg har to ører klare til å lytte.
Hva er det du tenker på?
Jeg kunne tilbudt deg en mynt, men jeg har ikke penger.
William?
Jeg har lyst til å gjøre noe som teller.
Vil du sitte med oss? Vi slarver bare.
-Lyst på stolen din? -Nei, det går fint.
Fint.
Snakket med den franske ungen igjen. Han klarer ikke å koble det.
Den lille tufsen husker ikke.
Vi er jammen heldige.
Jeg går ut på tynn is og sier at du trygt kan la det der ligge nå.
Du er ikke min sjef.
Hva er dette?
Det er bare et... Ikke åpne den nå.
Det er et forkle. Håper du liker det.
Alle i Avonlea kan bli rike på gullet jeg fant.
Du må si ifra. Det er det riktige. De kan få en formue.
Ja, pengene fra gullet burde gå til folket her, ikke til firmaet.
Jeg vil handle riktig.
Jeg elsker dette stedet. Denne familien er så snill!
Jeg er enig.
For et dilemma. Skal jeg gjøre jobben min og si ifra til firmaet,
eller skal jeg følge hjertet og si det her?
Du må følge samvittigheten din.
Anne.
Ta litt av denne overfloden til Rachel.
Ikke de.
Hvor er Mr. Cuthbert?
-På låven, tror jeg. Skal jeg gå? -Nei, jeg trenger trimmen.
Det er til din familie.
Merci!
-Hallo, Mrs. Lynde. -Hallo, Anne. Hva er dette?
En overflod av scones? Mr. Dunlop har lært meg å bake.
Begge de losjerende er veldig hyggelige.
-Jeg burde gå. -Er noe i veien?
Har du noe på hjertet?
Kom igjen, det er usunt å holde ting for seg selv.
Jeg tar ikke betalt, selv om rådene mine er verdt en formue.
Det er hemmelig.
Ut med det. Jeg skal ikke si det videre.
Greit!
Han prøver å svare!
Hva om det ikke er gull?
Gi mannen en sjanse!
Nå... én av gangen.
Sett dere. Vi skal være høflige og vise respekt
for det denne mannen prøver å si.
-Sir? Ja, du. Takk. -Jeg heter Thomas Lynde.
-Vi lurer på hvor du sendte gullprøven? -Ja, det gjør vi.
Jeg sendte prøven til bekreftelse hos et uavhengig selskap i New York.
Jeg ville holde det skjult for arbeidsgiveren.
-Hvor er bevisene? -Hvordan vet vi at du snakker sant?
Hvordan vet vi hva som er ekte gull?
Så bra at dere spurte. Her er erklæringen fra New York.
Denne jordsmonnsprøven beviser at det finnes gull i Avonlea.
Jeg nevnte dette for William Barry.
Nathaniel sverget meg til troskap. Han hadde et dilemma og trengte hjelp.
Det finnes virkelig gull i Avonlea.
Pappa tenker ikke på noe annet.
Tror du virkelig at vi alle blir rike som deg?
Mr. Andrews?
Si meg, hvordan gjør vi dette?
Alle grunneiere må sende inn en prøve av deres jordsmonn til New York.
Jeg må advare dere, det er dyrt. Det koster 150 dollar per prøve.
Jeg visste det var en hake.
Det er en investering i fremtiden.
Det er nesten en halv årsinntekt.
Gevinsten fra dette gullfunnet er større enn hva kan beregnes.
Jeg må skrive til Gilbert og fortelle om gullet.
Men du vet jo ikke hvor han er.
Jeg tror jeg kan finne ut av det.
Anne.
Ett hundre og femti dollar er mye penger.
Kanskje jeg kan tilby å hjelpe de som trenger det?
Hvis det virker overveldende, kan dere slå sammen alles avgifter
og sende inn prøvene samlet. Det kan jeg hjelpe med.
Hvem sender vi pengene til?
Hør, jeg har ikke noe å tjene på dette.
Jeg prøver ikke å presse dere, virkelig. Jeg er ikke herfra
og vil ikke blande meg inn i deres saker.
Dette er opp til dere. Jeg bare...
Jeg prøver å tilby dere en mulighet. Det virket riktig.
Gjør som du sier.
-Unnskyld? -Du hørte meg.
Jeg er heller ikke herfra, men jeg elsker denne byen.
Jeg elsker Avonlea, og jeg vil slå røtter her.
Her vil jeg være, gull eller ei. Men hva med deg, Nathaniel?
-Jeg... -Skal du bare gå din vei?
Holde deg til firmaet ditt?
Et firma uten moral som stjeler fra snille folk?
-Det er jobben min, alt jeg har. -Så slutt.
-Hva? -Tjen deg rik her.
Sats på Avonlea.
Hvorfor ikke ta ansvar for gruvedriften? Du kjenner bransjen.
Du har bevist at vi kan stole på deg. Du har god moral.
Jeg hadde følt meg mer vel hvis du hadde tatt ansvar.
Hva sier du? Takker du ja?
Hvis det ligger en formue her, hva har du å tape?
Jeg gambler ikke.
Men jeg skal satse på Avonlea. Jeg sier opp.
Papir.
Perfekt.
Hva er dette?
-New York... -Vi er hjemme.
Godt å se at du ligger trygt i senga.
-Ingenting er galt? -Galt?
Du havnet ikke i trøbbel mens vi var ute?
Jeg skal skrive brev til Gilbert Blythe.
Han burde vite om gullet. Hva om det ligger under gården hans?
Du er en snill pike, Anne. Vet du hvor han er?
Han skulle jobbe på et dampskip i Charlottetown.
Jeg tenkte at tante Josephine kunne hjelpe meg.
Du vet, sjekke skipsliste-greia...
-Manifestet? -Ja.
Høres ikke det romantisk ut?
Manifestet, altså, ikke brevet til Gilbert.
God natt.
-Har du bedt? -Jeg skal det.
Barmhjertige, himmelske Far,
jeg vet ikke hvor jeg skal begynne med alt jeg er takknemlig for.
Når det gjelder det jeg vil ha, så nevner jeg bare det viktigste.
Vær så snill å la det være gull i Avonlea så ingen trenger å slite.
Og hjelp meg å få sendt brevet til Gilbert.
Og sørg for at jeg ikke staver noe feil.
Amen.
Og jeg lover å skaffe papir til Nate.
Tekst: Lise McKay