Vauhtia nyt.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
HAAVEIDEN HAUTAUSMAA
VANNOTKO, ETTÄ OLET AINA YSTÄVÄNI?
ISOJEN AJATUSTEN KUVAILEMISEEN TARVITAAN ISOJA SANOJA
NUKKUA PUUSSA KUUNVALOSSA
Rakas Gilb...
Ei!
Olen sinulle paperin velkaa...
Olen sinulle kaksi paperia velkaa
Annan sinun mennä, vaikkei ehkä pitäisi.
Kun palaan tältä seikkailulta, tajuat, että teit oikean päätöksen.
Seikkailulta?
En varsinaiselta seikkailulta.
Hillitty matka mielenylennyksen ja sosialisoimisen vuoksi.
Gilbertin kirje lähetetään tuntemattomille maille.
En halua joutua selittelemään käytöstäsi rouva Barrylle.
-Asia selvä. -He matkustavat liikeasioissa.
-Asia harvinaisen selvä. -Typeryydellä on seuraamuk...
Olen rauhallinen kuin Kimmeltävien vetten järvi -
auringon loisteessa tai kuutamossa, mistä sitten pidätkin enemmän.
Diana!
On varmasti hyvä, että meillä on aikaa miettiä rauhassa.
Tarkoitatko tulevaisuutta?
Alivuokralaisiamme ja sitä, kauanko he ovat täällä.
Tämä tekee hyvää. Voimme käydä kirjanpidon läpi.
On todella kilttiä ottaa Anna mukaan matkallenne Charlottetowniin.
Josephine oli hyvin vahvasti sitä mieltä, että hän haluaa nähdä Annan.
Emme voi tuottaa pettymystä.
Oletteko varmoja, ettette halua testata tonttianne?
Olemme päättäneet.
On sääli jäädä paitsi kullasta.
Meillä on tarpeeksi, herra Barry.
Tämä on hänen junamatkaansa varten. Myös paluumatkaa.
-Oletko varma? Me... -Anna olla.
-Meidän on parasta lähteä. -Tietysti.
Hyvää päivänjatkoa.
-Pidämme hyvää huolta Annasta. -Kiitos. Turvallista matkaa.
Näkemiin, Matthew ja Marilla!
Turvallista matkaa.
-Tiedätkö tästä mitään? -Mistä?
Paperista. Haluatko kertoa jotain?
Minä jään tänne.
-Olet naurettava. -Jään pysyvästi.
Mitä helvettiä? Petätkö minut?
Pyydän herrasmiessopimusta. Kun Barry palaa,
jaamme 1 700 dollariamme ja tiemme erkanevat.
Kantelet minusta ja viet kaiken? Ei käy.
Kun tämä on hoidettu, juttumme on ohi.
Minä saan perintöni enkä tiedä tästä mitään.
-Kauanko olet suunnitellut tätä? -En tiedä.
-Saapumisestamme asti? -En. Kuulun tänne.
Miksi luulet, että he hyväksyvät sinut?
Etkö ole huomannut, että he ovat jo hyväksyneet minut?
Sinä et pilaa tätä. Me molemmat saamme haluamamme.
Onko kaikki hyvin?
On. Miksei olisi? Olen kunnossa, kiitos.
En tajunnut, että Anna lähti jo. Halusin hyvästellä hänet.
Tämä taitaa kuulua sinulle.
Onkohan tämäkin sinun?
Ei. En pahemmin juo alkoholia.
Ehkä tämä on herra Dunlopin.
Hänelle taisi muodostua huonoja tapoja sotilasaikoina.
Sota voi myrkyttää miehen mielen. Hankkiudun tästä roskasta eroon.
Olen tylsistynyt. Milloin pääsemme perille?
Tiedän, ettei raha-asioista saisi udella, mutta olen utelias kulta-asiasta.
Mitä haluaisit tietää?
Olen utelias sen suhteen,
miten raha liikkuu maasta toiseen. Se on kuin taikuutta.
-Ymmärrän, että se näyttää siltä. -Varovasti, Minnie May.
Rahasi kulkevat Englannista Charlottetowniin.
Se on kuin sähke, mutta se on käteistä, ei sanoja.
Saat varmasti suuren määrän, koska et testaa vain omaa maaperääsi...
Se raha riittää monelle Avonlean perheelle testejä varten.
Nousuveden pitäisi nostaa kaikki veneet.
Eli jaat rahat henkilöille, jotka haluavat testata maaperänsä.
Raha menee Nathanielille. Hän ottaa rahat suoraan,
jotta prosessi nopeutuisi.
Yleensä herra Barry ei keskustele raha-asioistamme.
Tämä on onnenpäiväsi, Anna.
Lopeta!
Minnie May, kunnioita istumapaikkoja. Tiedä paikkasi.
Anteeksi, äiti.
Minnie May, voi taivas sentään.
Hei, poju.
Opetteletko yhä tavaamaan?
No?
K-Y-L-L-Ä vai E-I?
Etkö ole nähnyt viinaa ennen?
Luulin, että te ranskalaiset aloitatte jo pienenä.
Talossamme ei ole alkoholia. Olemme katolisia.
Tule tänne.
Istu kanssani.
Istu kanssani, fransmanni!
Juuri noin.
Tässä.
Juo nyt. Työaika kuluu nopeammin.
Ei kiitos.
Maista nyt. Pelottaako?
-Ei. -Juo sitten. Miehistyt.
Minun pitäisi palata töihin.
Olet liian nuori juomaan.
Minnie May! Tämä on viimeinen varoitus.
Jerry.
Anteeksi, herra Cuthbert.
Mitä sinä anteeksi pyytelet?
Aiheutin sinulle ongelmia Charlottetownissa.
Joulun aikaan, vai?
Kun menetin ne rahat.
Jos olisin ollut fiksumpi ja varovaisempi,
ehkä olisin päässyt karkuun.
Tarkoitatko miehiä, jotka hakkasivat sinut?
-Miksi mietit sitä nyt? -Minun olisi pitänyt estää heitä.
Ei. He olivat aikuisia miehiä. He olivat pahoja miehiä.
Se ei ole vikasi.
Kyllä on. Jos niin ei olisi käynyt, et olisi tarvinnut alivuokralaisia.
Et tehnyt mitään väärää, poikaseni.
Unohda ne rahat. Unohda ne.
Onko jokin vialla?
En tiedä.
Onko sinulla?
En tiedä.
Jerry on huolissaan alivuokralaisista.
Hän ei ole ainut.
-Kiitos avustasi, Rollings. -Onpa virallisen näköistä.
On tärkeää, että kirjeen muoto täsmää sisältöön.
Tämä voi muuttaa Gilbertin elämän.
Rollings selvittää pojan sijainnin, etkö vain?
-Niin minä sanoin. -Jos hän tosiaan on höyrylaivalla,
ei ole varmastikaan vaikeaa selvittää, millä niistä hän on.
Se voi maksaa jonkin verran.
Kyllä. Tee, mitä täytyy.
Kuvitella, että sanani kulkevat meren yli ja kertovat uutiset kullasta.
Onko se kultasertifikaatti?
Halusiko Nathaniel antaa sen minulle?
-Ei. -Tämä on kirje, herra.
Keskustelimme siitä juuri.
Pitkään. Hetki sitten.
-Rollings. -Siltä näyttää.
Ehkä olet yliväsynyt, kulta. On parasta laittaa tuo pois.
Se on lääkkeeksi.
On aika lähteä nukkumaan. Tule, kulta.
-Tule, Minnie May. -Öitä.
Tämä kultajuttu on täyttä pötyä.
-Toivon kuitenkin olevani väärässä. -Miksi sanot noin?
Tämä muistuttaa toisesta kylästä, johon iski kultakuume.
-Saarellako? -Kyllä. Se oli pohjoisessa.
Cape Wolfessa. Noin kymmenen vuotta sitten.
En muista yksityiskohtia, mutta muistan mielialan.
-Mitä tapahtui? -Ei mitään. Mitään ei löytynyt.
Kerroitko isälle?
Hän ei ole koskaan kuunnellut neuvojani.
Muistaakseni siitä kirjoitettiin Island Announceriin.
Artikkeleita kullasta ja sitten siitä, ettei sitä ollutkaan.
Siitä kirjoitettiin viikkoja. Melkoinen fiasko.
Isä on varma siitä. Tämä on kuulemma jännittävä mahdollisuus.
Hän on varmasti ollut tarkkana.
Hyvä sadonkorjuu.
Armollinen Luoja.
Meille voi jäädä jopa jotain säästöön pankkilainan maksamisen jälkeen.
Emme siis tarvitse lisätuloja.
Emme niin.
Olisi mukavaa, jos täällä olisi rauhallisempaa.
Jos asiat palaisivat ennalleen.
Totta tosiaan.
En voi olla ajattelematta kultakuumetta.
Se kuulostaa niin kuumeiselta.
Älä saa kuumetta. Muuten jalkoihisi laitetaan haisevia sipuleita.
Se on huolestuttavaa. Tarvitsemme lisää tietoja.
Kunpa voisimme lukea ne vanhat artikkelit.
Diana.
Mitä jos me P-A-K-E-N-E-M-M-E huomenna, jotta voimme K-Ä-Y-D-Ä...
S-A-N-O-M-A-L-E-H-D-E-S-S-Ä.
-Tuo ei ole reilua. -T-U-T-K-I-M-A-S-S-A.
Ei lainkaan reilua.
Käy nukkumaan.
-Hevonen. -Noita on paljon Charlottetownissa.
Onpa tämä vilkas kaupunki.
Tämä on jännittävää.
Rakastan Charlottetownia.
PANTTILAINAAMO
Eikö teillä ole mitään kiinnostavampaa?
-Mitä olitte ajatellut? -Jotain kiinnostavampaa.
Jotain sellaista, joka ei tylsistytä minua.
Tässä sametissa ei ole laskoksia. Onko kalliimmissa jotain laadukasta?
Tämä tuntuu kissalta.
Minnie May.
Olen nähnyt tämän ennenkin.
Kun hän on vihainen isälle, hän alkaa sisustaa kotia.
-Kauankohan tämä kestää? -Tarpeeksi kauan.
Ei sinappia.
Hyvää iltapäivää. Voitteko osoittaa, missä arkistot ovat?
-Arkistot? -Paikka, jossa vanhat lehdet ovat.
Tiedän kyllä, mikä arkisto on.
Olen vain ymmälläni siitä, ettette ymmärrä tilan rajoitteita.
Käyttäkää nuoria silmiänne.
Näyttääkö siltä, että täällä on tilaa toimivalle arkistolle?
Arkistoa ei ole.
Olet varsinainen Sherlock Holmes.
Kylläpä olet taitava päättelijä, nuori neiti.
Siinä tapauksessa, muistatteko mitään Cape Wolfen kullasta?
Ikä ja muisti eivät kulje käsi kädessä.
Mutta Malcolm Frost voisi auttaa teitä.
Hän kirjoitti tarinan.
Varsinainen reportteri.
Luonnontieteilijä.
Hän kirjoitti artikkelit, koska oli huolissaan.
Jutelkaa hänen kanssaan. Hän käy lähipubissa.
-Kiitos kovasti. -Tytöt.
Olkaa varovaisia. Hän ei toipunut siitä.
Toipunut mistä? Kullastako?
Jo-tädin mukaan se oli fiasko.
Onko hän musertunut?
Tässä se on. Mennään.
Tuo on varmasti hän.
Voi sentään.
Suokaa anteeksi, herra. Anteeksi häiriö.
Oletteko herra Malcolm Frost?
Otan toisen.
Kirjoititte tarinan kullasta Island Announceriin 10 vuotta sitten.
13 vuotta. Mutten puhu enää työstäni. Hyvää päivänjatkoa.
Saanko kysyä miksette?
Joutuisin puhumaan vastatakseni. Sanoin juuri, etten suostu siihen.
Minä sitten puhun.
Kaikilla Avonlean kylässä on kultakuume.
Kuten myös Cape Wolfessa, mutta siellä ei ollut kultaa.
Se ei ole totta.
-Mikä? -Toivottavasti "ei kultaa" -osa.
En saa sitä vuotta elämästäni takaisin. Baarimikko?
Olen peloissani. Mennään.
Pyydän, herra. Voitteko kertoa mitään?
Olen pahoillani, että olette surullinen.
Olen myös pahoillani, kun häiritsen suruanne.
Tiedän, kuinka vaikeaa se voi olla.
Mutta jos voitte kertoa mitä tahansa, se olisi suureksi avuksi.
Lukekaa siitä.
Hiljaa.
Onpa kaunista.
Käsialanne on niin siistiä.
Teillä on järjestäytynyt mieli. Ihailtavaa.
Nämä luonnokset muistuttavat Naten kirjaa.
Nate on geologi, joka löysi kullan Avonleasta.
Hän näytti kultaa mikroskoopilla, mutten nähnyt mitään.
Etkö nähnyt kultaa?
Kun opin asiasta lisää, ymmärrän paremmin, mitä näen.
Kulta on tosi kiiltävää.
-Hiukkaset olivat pieniä. -Tai olemattomia.
Olet ärsyttävä, muttet vaikuta tyhmältä tai sokealta.
Olisit nähnyt, jos kultaa olisi ollut.
-Ei... -Näetkö?
Kukaan ei kuuntele järkipuhetta. Siksi en halunnut puhua tästä.
Tulit puhumaan juuri tästä tietystä aiheesta kanssani.
Sanoin jotain todellista, josta tiedän tutkimustyöni takia.
Silti sinä sanoit "ei".
Minäpä kerron jotain, koska haluat tietää.
Lyön vetoa, että kyläsi tekee samalla tavalla kuin Cape Wolfe.
Kyllä, maaperässä on pieniä määriä kultaa.
Ei, sitä ei ole tarpeeksi, jotta sitä kannattaisi kaivaa.
Vaikka jatkaisit sitä 900 vuotta, se ei riittäisi!
Typerä kyläsi toistaa historiaa.
Mille yritykselle tämä niin kutsuttu geologi työskentelee?
En tiedä. Hän ei kertonut.
Puhuiko hän numeroista? Laskiko hän, paljonko kultaa 900 kilosta malmia saisi?
-Ei. -Miksei? Minäpä kerron.
900 kilosta malmia saa 40 - 60 senttiä tuottoa tällä saarella.
900 kiloa, 40 senttiä.
Sillä saa kaksi tusinaa munia.
Meillä on kanoja. Emme osta munia.
En voi puhua siitä!
Diana, miksei Nate antanut minun katsoa, kun hän kaivaa?
Koska kultaa ei ole.
Miksi kultaluku oli koko kirjan ainoa kulunut luku?
Koska hän tutki sitä huijatakseen kullalla.
MAAPERÄSERTIFIKAATTI
Miksi isäsi luuli, että kirjeeni oli kultasertifikaatti?
En tiedä.
Kirjoitin sen paperille, jonka vein Natelta.
-Samaa kuin sertifikaatissa. -Hänellä oli leimasin.
New Yorkista. Hän väärensi sen. Miksen tajunnut tätä aiemmin?
Ketä sinä olet kuunnellut hiljattain? Kaikkia täällä?
Vai sisäistä henkilöäsi?
-Olen lapsi. -Pötyä. Lapset ovat täynnä vaistoja.
Olisit luottanut itseesi. Tuntuu siltä, että ratkaisit pulman.
Haluatko tapella? Olen raahannut sinua mukanani viisi vuotta.
-Nate ja Dunlop työskentelevät yhdessä. -Mitä?
He riitelivät kuin henkilöt, jotka ovat tunteneet toisensa kauan.
Huijareita on aina kaksi.
He ovat rikollisia. He hyödynsivät Vihervaaraa huijatakseen koko kylää!
-Pohjasakkaa. -Kerrotaan vanhemmillesi.
Odottakaa.
Tässä on tyhjiä sivuja.
Tee muistiinpanoja elämästäsi. Se selkeyttää asioita.
Hio vaistojasi. Ne ovat elintärkeitä.
Vilpittömät kiitokset, herra Frost.
SEKATAVARAKAUPPA
MICHELSONIN PUBI
Diana?
-...sovitaan, etten kerro... -Diana!
-Äiti!
-Saimme tietää jotain kamalaa. -Kullasta.
Mitä teitte tuolla?
Nate ja herra Dunlop valehtelivat.
Kiitos, konstaapeli. Jatkamme tästä.
-Hei! -Hyvästi.
Ymmärrän, että pelästyit, mutta meillä oli hyvä tarkoitus.
Menimme puhumaan kullasta herra Malcolm Frostin kanssa.
Sillä ei ole väliä, mitä kuulitte oudolta mieheltä pubissa.
-Mutta äiti... -En halua kuulla.
Toimitte väärin. Ette totelleet.
Vietitte aikaa tuntemattoman miespuolisen henkilön kanssa ilman valvontaa.
Herra Frost tietää enemmän kullasta kuin kukaan.
Miten voit kuvitella, että sinulla on oikeus sekaantua tähän asiaan?
Olet lapsi. Ette puhu enää sanaakaan, ennen kuin olemme Avonleassa.
-Äiti, teet virheen. -Miten kehtaat?
Pyydän, rouva Barry.
Jos sanotte sanankin, ystävyytenne päättyy lopullisesti.
Rakkaat ystävämme
-Etkö tarvitse apua ruoan kanssa? -En.
Rakkaat ystävämme
Ai, Matthew. Olen ymmälläni. Olen tottunut olemaan keittiössä.
Olen tielläsi.
Suo anteeksi. Kiitos tästä tanssista.
Tuntuu, että olen kaikkien tiellä.
Taidan mennä yläkertaan valmistautumaan.
Heidän on aika lähteä. Nyt.
Kerrotaan illallisella.
Minulla on iloisia uutisia. Löysin minulle sopivan tontin lähistöltä.
Tontinko? Aiotko rakentaa piparkakkutalon?
Hienointa on, että sieltä kävelee Vihervaaraan puolessa tunnissa.
Kun talo on valmis puolen vuoden päästä, olen yhä lähellänne -
maantieteellisesti ja hengellisesti.
Teidän on aika löytää toinen majapaikka.
Vihervaaran on aika palata ennalleen.
Voi kestää hetken, että löydämme toisen paikan.
Saatte pari päivää aikaa hoitaa asianne kuntoon.
Ei huolta, ystävä. Teemme tämän yhdessä.
Kun me muistamme
Rakkaat ystävämme
Herra Dunlop. Eikö sinun pitäisi pakata?
Tämä on Annalle. Tämä on hänen herkkuaan.
Haluan kuulla hänen seikkailustaan.
ANNA
Lapsenomainen uteliaisuus ei haittaa, mutta Anna vie Dianan huonoille teille.
Tämä on aina ilo.
Tässä ne ovat, kuten lupasin.
Anna.
Kiitä heitä.
Kiitos.
Meidän on juteltava Natesta ja herra...
Kaipasimme sinua. Meillä on paljon juteltavaa.
Tein tämän erityisesti sinulle.
-Olet varmasti väsynyt ja nälkäinen. -En ole.
Pyydän, että lähdet keittiöstäni, jotta voin laittaa ruokaa.
Tule auttamaan, Anna.
Luonnontieteilijä Malcolm Frost kirjoitti siitä.
Hän sanoi, ettei saarella ole kultaa.
He tietävät.
Nate ja Dunlop toimivat yhdessä He käyttivät Vihervaaraa hyväkseen.
-He ovat huijareita. -Uskon sinua.
Mekin uskomme.
Ei.
Olit ahkera tänään, Jerry.
-Lähdehän perheesi luokse. -Merci, herra Cuthbert.
Tiedoksi vain, että alivuokralaiset jatkavat pian matkaansa.
-He ottivat aseen. -Missä Anna on?
Etsin yläkerrasta. He lähtivät.
Haen apua.
Minne luulet meneväsi?
Se olit sinä.
Sinä teit sen!
Mennään.
En pidä sinusta.
Anna rahat!
Mikä ettei.
-Saat puolikkaasi. -Kaiken.
Jonesey...
Tämä on sinun vikasi.
-Miten muka? Se lapsi sai sen selville. -Käänsit heidät minua vastaan.
-Halusin vain jäädä. -Palaa maan pinnalle.
Tämä ei ole vikani. He tiesivät, että teimme yhteistyötä.
Vasemmalle!
Vauhtia, poika!
Vauhtia!
Tulkaa, pojat! Tätä tietä.
Siellä ei ole elämää sinulle.
He pitivät minusta. Kaikki pitivät minusta.
Meidän pitää mennä. Keksitään uusi huijauskeino.
Ihan kahdestaan. Kuten ennen vanhaan.
Meitä ei enää ole!
Vien rahat ja ostan talon jostain kauniista paikasta!
Toteutin unelmasi, kamu. Saat jäädä ikuisesti Avonleaan.
Vaikka minä kulkisin pimeässä laaksossa,
en pelkäisi mitään pahaa, sillä olet kanssani.
Vauhtia.
Tuolla!
Mitä tämä on?
Varovasti.
Maassa on joku.
Jerry?
-Näetkö hänet? -Olen täällä!
-Jerry. -Joku on kuopassa!
-Auttakaa minut pois! -Oletko kunnossa?
Kuka siellä on?
Sait aikamoisen kuhmun.
Tällä kertaa yritin estää heitä.
-Olet hyvä poika. -Nostakaa hänet.
Hyvää työtä.
He ryöstivät minut Charlottetownissa.
Sinä aavistit sen.
-Se oli Nate. Hän suunnitteli kaiken. -Hiljaa.
Minäkin olen uhri.
Unohditteko, että maksoin 150 dollaria, kuten kaikki muutkin?
Halusin muuttaa Avonleaan.
Riittää jo, herra Dunlop. Tai kuka oletkaan.
Entä rahat?
Poissa.
Hän vei ne. Nate vei ne! Minäkin olen uhri!
-Kaikenko? -Valitan, William.
Tästä tulee vaikeaa meille kaikille.
On aika viedä sinut kotiin, Jerry.
Matthew sanoi, että yritit estää heitä.
En muistanut, keitä he olivat.
Sitten yhtäkkiä muistinkin.
Se oli rohkeaa.
Kunpa heittäisit sen pois. Tämä pitäisi unohtaa.
En taida olla samaa mieltä.
Mieti tätä kiveä.
Naten kirja opetti, että se on rikkikiisua eli katinkultaa.
Se näyttää oikealta kullalta tietyssä valossa.
Totta, jos on niin typerä, että huijaa itsensä näkemään jotain epäaitoa.
Pystymme tekemään vain parhaamme,
huolimatta siitä, mitä tiedämme tai emme tiedä.
Tuo on totta.
Uskon, että jokaisessa tilanteessa on jotain hyvää, jopa pahassa.
-Se kasvattaa luonnetta. -Helpommin sanottu kuin tehty.
Mutta tuo on hieno tapa nähdä asiat.
Malcolm Frost suositteli, että luotan intuitiooni. Aion tehdä niin.
Onpa hienoa. Mitä siinä lukee?
Avonleassa on kultaa.
Tekstitys: Jerry Savolainen