Anne Shirley-Cuthbert, hiustesi pituudella -
ei ole väliä koulutuksesi kannalta. Sinulla ei ole syytä jäädä kotiin.
Älä pakota minua kouluun! En kestä sitä nöyryytystä.
Se ei ole läheskään niin kamalaa kuin luulet.
Minua pidetään jo kummajaisena! Entä nyt?
Lähdet kouluun. Sillä selvä.
Kaipaat varmasti kukkia talvisin, Lumikuningatar.
Tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Hädin tuskin koskit aamiaiseesi. Juo edes maitosi.
-Se ei voi olla niin kamala. -Olen hirviö, Diana.
Unohda minut. En halua, että kärsit tästä nöyryytyksestä.
Riisu hattusi.
Lupasin, etten hylkäisi sinua koskaan.
Sitä paitsi se on pelkkää tukkaa.
-Hiuksesi kasvavat pian. -Eivät tarpeeksi pian.
Anna.
-Sinä palasit. -Kyllä.
-Hei. -Mitään kultaa ei ole.
Tiedän. Kuulin kyllä. En tullut siksi. On mukava nähdä sinut.
Avatkaa kirjat sivulta 20.
Voi luoja.
Mitä hän teki hiuksilleen?
Luokassa taitaa olla uusi poika.
Istutko varmasti oikeassa paikassa, nuorukainen?
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
HAAVEIDEN HAUTAUSMAA
VANNOTKO, ETTÄ OLET AINA YSTÄVÄNI?
ISOJEN AJATUSTEN KUVAILEMISEEN TARVITAAN ISOJA SANOJA
NUKKUA PUUSSA KUUNVALOSSA
Josien sielu on tähdetöntä yötäkin synkempi!
En edes kehtaa toistaa niitä kamalia sanoja.
Kyllä toistat, jos joudun puhumaan hänen äidilleen.
Hän sanoi, että leikkasin hiukseni täiden takia.
Koska olen orpo.
Menen siis puhumaan äidille.
Miksi ihmiset nauttivat muiden kurjuudesta niin kovasti?
Olisit kuullut naurun, kun opettaja kutsui minua pojaksi.
Pahinta on, että Gilbert oli paikalla.
-Hän ei sentään nauranut. -Gilbert Blythe?
-En tiennyt, että hän palasi. -Enkä minä.
Tietysti hän palasi juuri tänään.
-Miten hän voi? -Hän näytti voivan hyvin.
Tämä ei ole varmasti helppoa. Hän on ihan yksin tähän aikaan vuodesta.
-Varoitin talvesta. -Et tällä tavalla, Blythe.
Aurinko ei ole oikea. Se ei anna mitään lämpöä.
Se vain loistaa kuin kaukainen lyhty.
Ja ilma! Miten voin työskennellä, jos ilma yrittää tappaa minut?
Tehdään olosi mukavaksi.
Isä olisi iloinen, että tätä arvostetaan.
Ja olet säälittävä.
Kiitos, herra Blythe.
Noilla ei voi edes paikata housuja.
Mihin aiot käyttää niitä?
-Taiteeseen. -Taiteeseen?
Cole maalaa meille upean metsän joulunäytelmään.
Näistä kankaista saa tehtyä vaikka mitä.
Äiti antoi mekkoja sovitettavaksi! Arvaa mitä muuta? Et arvaa!
-Saanko arvata? -Ette voi arvata.
Vauhtia, Diana! En malta odottaa.
Hyvä on.
Tiara?
Diana, näytät keijukuningattarelta.
-Haluatko sovittaa? -En. En näin.
En voisi.
Minä sovitan.
Voi taivas!
Olette hulluja.
10 hyppivää herraa 9 tanssivaa leidiä
8 lypsypiikaa 7 uivaa joutsenta
Kuusi munivaa hanhea
Viisi kultaista sormusta
Neljä laulavaa lintua Kolme ranskalaista kanaa
Kaksi turturikyyhkyä
Hienoa. Tämä riittää. Menkäähän siitä.
"Näetkö tuon omenan roikkuvan puusta?
Voisitko hakea sen minulle, poikanen?"
-Eikö ole sinun vuorosi? -Hädin tuskin kuulen hänet.
Voisitko hakea sen minulle, poikanen?
Oliko tarpeeksi kova ääni?
Heilahdamme vasemmalle. Yksi, kaksi, kolme.
Palaa niihin synkkiin vesiin, joista olet kotoisin.
Karkotan sinut... Repliikki?
-"Karkotan sinut pimeyteen..." -Älä sano!
Aloita alusta. En kuule omia ajatuksiani.
Yritetään uudestaan. Yksi, kaksi, kolme.
-Onko Matthew'ta näkynyt? -Hän juoksi itkien kuin vauva.
Vai niin. Aloitetaan.
JOULUN KAKSITOISTA PÄIVÄÄ
Katse ylös ja...
Ensimmäisenä joulupäivänä rakkaani...
Anna! Tuolla hän on!
Hei, Anna!
En malta odottaa!
Hei, keijuprinsessani. On jännää olla puu.
-Onnea harjoituksiin. -Nähdään, Anna.
-Miksi... -He päättivät, että se tuo heille onnea.
Lapsuus on täynnä haasteita. Nämä ovat ylimääräiset vaatteet,
joista Marillan pitäisi ommella kaikenlaista upeaa.
Olen ihaillut Avonlean puita tuntikaupalla,
mutta sellaisen esittäminen tarjoaa tilaa mielikuvitukselle.
Etkö saa esittää tyttöä?
Se ei johdu hiuksistani tai niiden puutteesta.
Rouva Lynden mukaan puu on tärkeä rooli.
Mitä roolia sinä esitit nuorena?
En mitään.
-Lauloitko? -En. Hyppää kyytiin.
Matthew, oliko lapsuutesi onnellinen?
Siitä on pitkä aika. Lähdetään.
Kappas vain. Katso, kenet löysin.
Kaikista maailman pikkuveljistä sinä olet paras piiloutumaan.
Hei, toin sinulle jotain. Valmista?
Vie nämä kouluun ja hanki uusia ystäviä.
Pystyt siihen, Matteroo.
Jos viet nämä sinne, sinusta tulee helposti suosittu.
Haluatko pelata? Olet varmasti taitava.
Kiitos, Michael.
-Anna? -Niin, Marilla?
Hae nämä ainekset Carmodysta.
-Osta ruskeaa sokeria. -Lähetä Jerry.
-Anteeksi mitä? -Pyydän, lähetä Jerry.
Niin lähetänkin, mutta hänellä on omat asiansa. Lähdet hänen mukaansa.
Älä pakota minua. On kamalaa olla naurunalainen Avonleassa.
Mutta että vielä Carmodyssakin.
Jos haluat hedelmäpiiraita tai viinimarjoja, sinun on kestettävä.
Mieluummin näännyn!
Nyt riittää, Anna Shirley-Cuthbert. Menehän jo.
Se on hyvä paikka.
Vietin paljon aikaa täällä, kun olin nuori.
Toinen kaupunki alkaa nauraa minulle ja haukkua pojaksi.
Olet selvinnyt pahemmastakin. Selviät varmasti taas.
Kunpa voisin jäädä tänne lopullisesti.
Minäkin toivoin samaa.
Mutta se ei sovi sinulle, eikä se sovi minullekaan.
Olet liian rohkea piiloutuaksesi.
-Pidätkö minua rohkeana? -Ihailen sitä sinussa.
Sinä et arkaile vaan toimit.
Kiitos, Matthew.
Teen juuri niin.
Sovitaan, että emme keskustele hiuksistani.
Näin jo kampauksesi.
-Sanon, etten halua puhua siitä. -Sinähän siitä juuri puhut.
-Hyvä on. Anna olla. -En sanonut mitään.
Onko pakko?
Jään harjoituksista paitsi tämän takia.
Hyvää päivää, rouva.
Hei.
Oletko...
Olen Sebastian, Gilbertin ystävä.
-Ystävä? -Kyllä. Asun täällä.
Tapasimme laivalla matkalla Trinidadiin.
Vai niin.
-Onko Gilbert kotona? -Tietysti.
Blythe! Täällä on hyvin yllättynyt nainen!
-Neiti Cuthbert, mukava yllätys. -Tervetuloa kotiin, Gilbert.
Kiitos. Tapasitkin jo Sebastianin.
-Tuletko sisälle? -Kiitos.
Tulin vain kutsumaan sinut joulupäivälliselle Vihervaaraan.
Tämä on todella kilttiä.
Ja sinäkin olet tietysti tervetullut, Sebastian.
Se olisi ilo.
-Hyvä on sitten. -Hyvää päivänjatkoa.
Älä tuijota.
Kaikki pitävät minua poikana, joten päätin olla sellainen tänään.
Haluatko kolikon, poju? Puratko loput?
Hienoa, poika. Tässä.
-Väistä, poika. -Anteeksi.
Herra.
No niin.
-Onnistuin. -Kymmenen pistettä.
Hienoa.
Missä kuljettajani on?
Anteeksi, poika. Voisitko auttaa?
Ota siitä päästä, kiitos.
Anna?
Hei, neiti Jeannie.
Taivaan vallat. Miksi olet pukeutunut pojaksi?
-Minun piti leikata hiukseni. -Miksi? Mitä tapahtui?
Se on pitkä tarina, mutta lyhyesti sanottuna -
on ollut jännää nähdä kolikon kääntöpuoli.
-Tämä on vapauttavaa. -Naiset käyttävät housuja Pariisissa.
-Todellako? -Oui.
Olen menossa sinne. Kaipaan muutosta.
Kiitos inspiraatiosta. Taidan kokeilla.
Ja kiitos, kun vertasit minua kallaan.
Anteeksi siitä. Mutta se kohteliaisuus oli totta.
Pitäkää hauskaa Pariisissa, rouva.
Hyvästi, mekko.
Se on yhä tarkoitettu sinulle.
Ehkä joskus, kun minulla on enemmän rahaa.
Ostitko mekon? Luulin, että haluat olla poika.
Vain tämän iltapäivän.
Näytä uhkaava paholaishummeri.
Mikä ihme tuo on?
Ihan kuin yrittäisit kutittaa jotakuta.
-Sanoit "uhkaava". -Niinpä.
-Ole uhkaava. -Hyvä on.
Onko tämä tarpeeksi pahaa? Mitä mieltä olet?
-Oletpa sinä taitava, Cole. -Tuo on upea lintu.
Kukaan ei osaa maalata yhtä hyvin.
Teidän ei tarvitse katsoa, miten maali kuivuu.
-Tulkaa, tytöt. -Haluatko nähdä jotain hauskaa?
Tulkaa ympärille.
Käykää asemiin.
Olipa kerran maaginen saari
Maaginen fantasiasaari Siellä kasvoi kultainen puu
-Odota. -Aloita alusta.
Olipa kerran maaginen saari Maaginen fantasiasaari
Siellä kasvoi...
-Oletko kunnossa, Cole? -Cole...
Voi taivas.
-Älä liiku. -Onko hän kunnossa?
Ranne on murtunut.
En tiedä muuta.
-Se oli vahinko. -Voi Colea.
Vannon sen!
Voi taivas.
Jerry, onko kaikki hyvin? Nyt on jouluaatto.
-Et tee töitä tänään. -En niin. Tässä.
HYVÄÄ JOULUA, ANNA JERRYLTÄ
Kiitos. Tämä on ihana.
Mitä teette täällä?
Vanhempasi kertoivat, että olet täällä.
Voimmeko auttaa? Ehkä pystymme siihen yhdessä.
-Olen aina halunnut maalariksi. -Moody.
Minä neuvon ensin.
Orjanlaakeri ja muratti Ne ovat nyt täysikasvuisia
Kaikista metsän puista Orjanlaakeri on kaunein
Trinidad. En malta odottaa Sebastianin tapaamista.
Yritä olla hössöttämättä.
Hän on...
Hän on kotoisin saarelta. Kuten mekin.
Pidetäänköhän Trinidadissa hedelmäpiiraista? Toivottavasti.
Hän on varmasti kohtelias sen suhteen. Hän vaikuttaa mukavalta.
Ei käy. Suoraan saliin.
Muista lakaista jälkikäteen. En halua havunneulasia jalkani alle.
Meille tulee vieraita.
-Hyvää joulua molemmille. -Samoin.
Tulkaa sisään.
Matthew, tässä on Sebastian.
Mukava tavata, Sebastian.
Voitte kutsua minua Bashiksi.
Onpa ihana koti.
Täällä on lämmintä.
Voin ottaa takkinne.
Kiitos.
Melkein unohdin.
Voi sentään. Onpa ystävällistä.
-Se on currya. -Currya?
Se on upea maustesekoitus.
-Kiitos. -Se sopii pataruokiin.
Hienoa. Täällä syödään usein sellaisia.
-Istukaa alas. -Kiitos.
-Missäköhän Anna on? -Odotan hänen tapaamistaan.
Olen kuullut hänestä niin paljon.
Olet Sebastian. Onpa jännittävää.
Olen lukenut Afrikan kuningaskunnista ja Espanjan maureista,
mutten ole ennen tavannut värillistä ihmistä.
Tai ainakaan tämän väristä. Ihosi on kerrassaan upea.
On ilo tavata.
Samoin, Vihervaaran Anna.
-Kuka haluaisi päivällistä? -Kaikki tuoksuu hyvältä.
-Oletko syönyt hedelmäpiirasta? -En, mutta nenäni mukaan pidän siitä.
Anna, sammuta kuusen kynttilät.
Anna. Hyvää joulua.
-Minulla ei ole sinulle mitään. -Se ei haittaa.
Merijalat?
Olen kuullut tarinoita kalastajilta, mutten tiennyt, että se on totta.
Se on totta, kuten Bash on jaksanut jankuttaa.
Hän oli aikamoinen.
Oletko käynyt eksoottisissa satamissa? Kerro niistä, pyydän.
New York, Boston, Maine, Jamaika ja Kanariansaaret.
-Onko sinulla suosikkia? -Oma saareni.
Se on ymmärrettävää. Joulupanto kertoo maagisesta saarestamme.
-Panto? -Pantomiimi.
-Näytelmä, jossa olen auttanut. -Siitä tulee upea.
Marilla on tehnyt upeat asut.
Älähän nyt.
Kuulostaa karnevaalilta. Mikset kertonut enempää?
Koska halusit pysyä sisällä kevääseen asti.
Mutta sinä voisit auttaa lavasteiden kanssa.
Mitä sanot?
Miksei? Haluan oppia lisää tästä maagisesta saaresta.
Saarelle.
Hyvää joulua.
MARTINEN PIKKUSANAKIRJA
JOTTA VOIT VOITTAA MINUT REILUSTI
Jumala, älä anna minun unohtaa näitä hemmetin repliikkejä!
Ei!
Voi luoja!
-Anteeksi, rouva. -Josie Pye!
Missä ihmeessä hän on? Aloitamme aivan kohta.
-Palkkasit apulaisen. Hyvä homma. -Hän on ystäväni Sebastian.
-Hän tarjoutui auttamaan. -No...
Vai niin. Siinähän sinä olet.
Näytät tuoreelta leskeltä.
Missä lapiosi on? Missä tärkeä rekvisiittasi on?
-Jätin sen kotiin. -Voi ei. Menetit äänesi.
Voi ei. Mieti nyt.
Mieti.
Anna, tule tänne!
Otat Josien roolin. Sinä esität poikaa.
-Hakekaa käsikirjoitus! -Se olisi kunnia.
-Tunnen jo vuorosanat. -Opettele ne.
Sinä. Puu.
Se on kiva rooli. Opetan sinulle tanssiliikkeet...
Lapio. Mistä löydän lapion? Näytelmässä on pakko olla lapio.
-Saat ystäviä, Matteroo. -Minusta ei ikinä tule rohkeaa.
Kaikista maailman pikkuveljistä sinä olet paras piiloutumaan.
Pystyt siihen.
Siinä menee vain tunti. Olet pian kotona.
Mennään istumaan.
Anteeksi.
-Suokaa anteeksi. -Mikä hätänä, Anna?
Tarvitsen lapion. Josie Pye sairastui.
-Aiotko haudata hänet? -Minä sain hänen roolinsa.
-Sehän on hienoa. -Ette ymmärrä!
Josie unohti lapion. Jos en saa lapiota, se pilaa koko homman.
Minä käyn etsimässä sellaisen.
Menehän nyt. Ei huolta.
-Näin taitaa olla parasta. -Anteeksi.
Hyvät naiset ja herrat, tervetuloa.
Tämä on Maagisen saaren tarina.
Huhuu!
Olipa kerran maaginen saari Maaginen fantasiasaari
Siellä keijukuningatar hallitsi
Ihmiset ahkeroivat maatiloilla
He korjasivat sadon Kasvattivat puutarhoja
He korjaavat sadon.
He kylvävät.
He pitävät puutarhaa.
He kasvattavat.
Me korjaamme sadon Kasvatamme puutarhoja
Kaikenlaista upeaa
Rahaa on turha käyttää
Saaremme on ihana.
Ja suositeltava.
Olipa kerran maaginen saari Maaginen fantasiasaari
Siellä kasvoi kultainen puu
Se nousi maasta Se kukkii ympäri vuoden
Se antaa meille hedelmiään
Me korjaamme sadon Kasvatamme puutarhoja
Kaikenlaista upeaa
Olipa kerran maaginen saari
Maaginen, fantastinen koti
Huhuu!
Hienoa!
Hei?
Koska olet ollut noin ahkera, annan sinulle kultaisen omenapuun.
Nouse, poikaseni.
Lupaan suojella tätä puuta ikuisesti rakkaan saaremme vuoksi.
Miksi varastat lapioni?
Sieltä tulee pappi!
Poika!
Näetkö tuon puusta roikkuvan kultaisen omenan?
Voisitko antaa sen minulle?
Omena ei ole meitä varten, rouva.
Sen vieminen olisi paha juttu.
Älähän nyt.
Vain yksi pikkuriikkinen omena.
-Joulupanto, vai? -Tyttöni esittää poikaa.
Haluaisin nähdä sen.
Varokaa! Takananne!
Onnea hänelle.
Olen kotoisin kaukaa merten takaa
Maani on maaginen, ilkikurinen ja paholaismainen
Tiedän synkät ajatuksesi Olet silmäillyt tuota puuta
Pitelet omenaa Anna se minulle
Paholaishummeri
Mikä olento tämä on?
Kuka tuo hirviö on?
Paholaishummeri
Olen mahtava, iljettävä merietana
Halusit mekon Jossa on rusetteja
Halusit omenan Näit miten se hohtaa
Luulit voivasi viedä sen Mutta se toimi niin
Valitsit väärän omenan Sitä saa mitä tilaa
Paholaishummeri
Mikä olento tuo on?
Kuka tuo hirviö on?
Paholaishummeri
Olen suorastaan hohtavan syntinen
Rakas keijukuningatar, pyydämme apua ja anteeksiantoa.
Lähetä meille sankari, joka tuhoaa vihollisemme!
Toiveenne on lakini.
Palaa vesiin, joista tulit.
Karkotan sinut pimeyteen keijukuningattaren nimeen.
Luuletko, että voit mädäntää maamme?
Olen voittamaton prinssi. Ehkä unohdit sen.
Voittamaton, vai?
-Tuo oli todella hauskaa. -Vauhtia.
Riittää jo!
Rauhoittukaa.
Pitele tätä.
-Onko hän kunnossa? -Uskomatonta.
Pois tieltä!
Menetämme yleisön. Olen tässä.
Riisukaa tämä. Onko tämä sinun tekojasi? Senkin raakalainen!
Häpeäisit!
Tulehan nyt. Hän tarvitsee happea.
Tehkää tilaa!
Saanko ottaa asun? Esityksen on jatkuttava.
-Minä otan sen. -Ota vain.
-Suokaa anteeksi. -Hei, nuori nainen.
Paikoillenne, kaikki.
Olet sankarini. Kerron rouva Lyndelle.
Bash, laita musta aukko.
Ei. Voi luoja sentään.
Takanasi!
Hienoa!
Miten teemme tämän ilman Billyä?
Pelastus!
Pue tämä yllesi.
Mitä nyt?
-Pysy aloillasi. -En halua tehdä tätä.
Tarvitsemme epilogin.
Anna pelasti meidät. Nyt on sinun vuorosi.
Pöllön on päätettävä näytelmä. Sinun tarvitsee vain lukea.
Näytät upealta, Matthew.
Ja peltopyy päärynäpuussa
Kahdeksantena joulupäivänä Rakkaani antoi minulle
Kahdeksan lypsypiikaa Seitsemän uivaa joutsenta
Ei hätää. Sinun ei tarvitse osallistua. Se ei haittaa.
Mennään kotiin.
Anna pelasti meidät. On sinun vuorosi.
Ja he kaikki elivät onnellisina elämänsä loppuun asti.
Hienoa, Matthew!
Bravo!
Timanttijuhlieni alla -
siunaan koko Avonlean.
Luoja teitä kaikkia siunatkoon, ja Jumala minut pelastakoon.
Koristelkaa huoneet oksilla
On vuoden paras aika käsillä
Kun paholaishummeri ja prinssi taistelivat, pidättelin nauruani.
Eikö pappi ollutkin upea daami?
Saarnat eivät enää palaa ennalleen.
Se oli jännittävä ilta.
En taida nukkua tänä yönä, tai enää koskaan.
Olin todella ylpeä sinusta, kun suostuit siihen rooliin.
Olinkohan uskottava? Jos et olisi lähettänyt minua Carmodyyn,
-en olisi päässyt harjoittelemaan. -Mitä tarkoitat?
Olit mahtava pöllö! Eikö vain, Marilla?
-Hän suorastaan varasti esityksen. -Totta.
En uskonut, että tekisit tuollaista.
Enkä minä.
Nämä olivat minun, kun olin lapsi. Ajattelin, että haluaisit ne.
Marmorikuulia!
Haastan sinut kaksintaisteluun. Hyväksytkö sen?
Kyllä.
Älä suutu, jos voitan. Olen harjoitellut.
Samoin.
Kohtahan se nähdään.
-Kaksi riviä. -Tiedän.
Ristiin.
-Entä keskelle? -Vihreät.
Vihreät?
-Voittaja saa hatun? -Voittaja saa hatun.
Tekstitys: Jerry Savolainen