EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Vær nu sød, Luke.
Hvor mange kopper har du drukket?
-Ingen. -Plus?
Fem, men din er bedre.
Jeg er blevet kysset! Og jeg har stjålet!
Lorelai.
Det er ikke dit udseende. Tænk på det.
Folk dør, vi betaler. Folk kører galt, vi betaler.
-Folk mister en fod, vi betaler. -Som et nyt slogan.
-Har du været løsagtig? -Så glad er jeg ikke.
Folk er utrolig dumme i dag.
-Farve bam! -Jeg er gravid.
-Kan Luke valse? -Ja.
Jeg vil satse på det her. Helt og holdent.
Det ville være som starten af Saving Private Ryan.
Men de var dog i Frankrig.
Jeg vil ikke på Harvard, jeg har haft sex.
Jeg blev voksen, da jeg blev gravid.
Hopper du, hopper jeg.
Jeg risikerer fortabelse for min rock and roll.
"Wow for pudlerne."
Fordi jeg elsker dig, din idiot.
Det dufter af sne.
VINTER
Ser du sådan ud efter at have fløjet?
Er det sådan, du hilser?
Du har været klemt inde i en tindåse i syv timer omringet af folk
med tuberkulose, diarré, fnat, hummusdip, rabieshunde,
og dopede unger, der tager dit sæde og stjæler dine byttepenge.
-Hvilket selskab tager du? -Du burde se udtæret ud.
Du burde med grim frisure synge: "Jeg drømte en drøm,"
mens du sælger dig selv til franske havnearbejdere.
Men du ser perfekt ud. Indrøm det. Du er på stoffer.
Nej, jeg er ej.
Du dyrker yoga i gangen iført kashmirjoggingbukser,
mens din besøgshund ser Zoolander 2 på sit ur.
Jeg forebygger blodpropper
med Yonah Schimmel Knishery-kasket på,
mens min tandpasta udtørrer en bums.
Jeg kan ikke få vejret.
-Det er ikke sket længe. -Fedt.
-Jeg har savnet dig. -I lige måde.
-Hvor længe er det siden? -Det føles som år.
Kaffe og tacos.
Prinsesse Charlottes is-teskeer.
Skal vi få det overstået?
Det kan vi lige så godt.
En dag? Er det alt?
Undskyld!
Du er gået glip af jul og thanksgiving, og jeg får kun besøg én dag?
Er jeg ikke vigtig?
Jeg skal med natflyet til London i morgen.
-London igen. -Det er arbejde.
Og katten er i vuggen Og sølvskeen
Nu, Emily.
Godt forsøgt. Okay, du vinder.
Vi har ikke megen tid. Skal vi droppe byturen?
-Det kan vi ikke. -Vi gør den kort.
-Rotter har lukket Le Chat Club. -Igen?
-Vi har parkometre. -Hvor?
Ingen betalte, så de fjernede dem.
Mafiaen styrer den her by.
Al's Pancake World vandt igen for bedste juledekoration.
En julekrybbe med en aubergine-Jesus.
-Den kan man ikke slå. -Der er tale om at fjerne telefonboksene.
Hvor skal Superman så skifte, når han redder byen fra Ben Affleck?
Jeg havde samme gode bemærkning.
Hvorfor er der skilte her?
Jeg har gemt det bedste til sidst.
Taylor har besluttet, at septiktanke er under vores værdighed,
-og han vil have et kloaksystem. -Hvordan kan vi det?
Han indsamler folks rædselshistorier om septiktanke ved at gå fra dør til dør.
-Du godeste! -Han samler historierne.
Med et panel vil han genskabe historierne foran vurderingsmyndigheden.
Siger du det, så jeg bliver længere?
-Virker det? -Lidt.
Hej, miss Patty!
Rory! Du ser fantastisk ud!
Hun kommer lige fra flyet!
Det er min arbejdstelefon.
-Den ringer ikke. -Det ved jeg godt.
-Den ringer heller ikke. -Nej.
Du har flere end Omar Little.
En personlig, en til arbejdet og den, der i teorien virker i Stars Hollow.
At byen er bygget inde i en snekugle, påvirker nok antallet af streger.
Hallo?
Møg! Hallo?
Du forsvinder.
Hold nu op.
Vent! Hallo?
Møg! Hallo?
Kan du høre mig nu?
Ja! Fedt!
Hvordan har du det?
Jeg er på vej hen mod træerne!
Jeg er ved træerne. Hallo?
Jeg prøver Dooses. Vil du med?
-Jeg har nået mine skridt. -Okay.
Hallo?
Er du der stadig? Godt, jeg skifter telefon!
Hej! Beklager, det er Rory Gilmore igen. Jeg tror, Ingrid...
Hallo?
Møg!
Hallo?
Ja! Det kan hun da.
På det her nummer. Tak.
Rory! Jeg vidste ikke, du kom i dag.
Det er bare hurtigt ind og ud.
-Kål. -Hvad?
Prøv igen.
Hvad sker der med dig?
Det vil du ikke vide.
-Zach er forfremmet. -Du altforbarmende! Hvorfor?
-Jeg tror, de kan lide ham. -Stakkels fyr.
Han har ansvar for vejene. Han skal gå med slips.
Det gør mig ondt.
Frygteligt. Jeg siger, han ligner en ung Leonard Cohen,
-men han ligner faktisk sin far. -Undskyld.
Hallo? Ingrid. Endelig!
Dejligt at få forbindelse.
Lorelai, godt, jeg løb ind i dig.
-Du bor den vej, Kirk. -Jeg er ikke faret vild igen.
Du skulle vide, at jeg har startet en ny virksomhed.
Baseret på deleøkonomi.
Jeg kalder den Ööö-ber.
Uber eksisterer allerede, Kirk.
Nej, ikke Uber. Ööö-ber. Tre "O'er" i stedet for "U."
Ööö-ber.
-Godt så. Men der er... -Ööö-ber.
Det er en tjeneste. Folk bestiller en bil og jeg henter dem.
-Som Uber. -Men det er Ööö-ber.
Det er det samme.
-Nej, det er ej. -Kirk.
Man bruger en app til at bestille.
-Jeg har ingen app. -Hvordan får de en vogn?
Min mor får et opkald, hun ringer til mig, og jeg henter dem.
-Det er en værre udgave af Uber. -Det udtales Ööö-ber.
Hold op med den lyd.
Du har min mors nummer.
Du må have mig undskyldt, det er over Petals sengetid.
Farvel, Petal.
Hvornår har Kirk fået gris?
Han og Lulu snakkede om at få en baby, så byen spyttede i kassen.
Det købte os et par år.
-Meget klogt. -Parat?
Vent.
Jeg er ikke rigtigt hjemme, før jeg har mit Stars Hollow Gazette.
Juleudgaven.
Krybbenyheder, julemandens ønsker, æggesnapskontrolsteder og juledigtet.
-Det samme hvert år. -Hvert eneste år.
Det er så godt at være hjemme.
Hvad?
Det dufter af sne.
-Har du den? -Jep.
Er du sikker?
-Ja. -Kom nu. Lad os komme ind fra sneen.
Kom så!
Luke bliver så glad for at se dig.
Jeg glæder mig til at se ham.
Hej, rabbiner.
Paul Anka, hvad er det, hun giver dig på?
Nej. Det var hans idé.
Tag det ikke ilde op. Hun gjorde det ved mig.
-Gør dig klar. -Til hvad?
-Superstolte Luke. -Hvad?
Luke! Det er et julemirakel!
-Der er hun, New Yorker-journalisten! -Vildt stolt.
Én artikel i Talk of the Town-sektionen.
Én artikel i Talk of the Town? Det var så fedt.
Den kvinde, du skrev om...
-Naomi Shropshire. -Ja.
Nu føler jeg, jeg har mødt hende.
Det er jeg glad for.
Jeg har aldrig læst New Yorker, men nu er det hver uge.
Det glæder mig.
Jeg har abonnement. Er avisen død?
-Kun verden. -Hvad har verden...
-Spiser du? -Bare tacos.
-Tacos er tynde. -Jeg laver mad.
-Så jeg er fed? -Hvad?
-Du ydmyger min krop. -Nej da.
-Pas på! -For guds skyld.
Krig til jul!
Jeg laver to hovedretter, fordi du bad mig om det.
-Hvilke retter? -Makaroni med ost, koteletter...
-Med hvidløgsbrød? -Og tater tots!
Jeg laver ikke tater tots.
-Vi skal have næring! -Du spiser tacos!
-Tater tots passer fint til tacos. -De er lækre i tacos.
-Jeg mener det! -De er økologiske.
Forhandlingerne er forbi! Fjern de tater tots, spis dine tacos,
vask hænderne, maden er snart færdig!
Jeg så, du tog de små donuts. Læg dem fra dig nu.
Jeg fatter ikke, vi snakker om det her.
Skulle madlavning ikke være afslappende?
Åh nej.
Spil ikke den sang og så gå ind på Rorys værelse.
Skru i det mindste ned!
-Er kasserne kommet? -Bag reolen.
Fedt!
Så du gjorde det? Droppede lejligheden i Brooklyn?
Ja. Lena Dunham må klare sig uden mig.
-Vil du savne den? -Lidt.
Jeg vil savne den.
Den havde den rette stemning af lejekaserne og Trainspotting,
som enhver mor ønsker for sin datter.
Det var en anstændig lejlighed.
Jeg kunne lide, du undgik væggene for ikke at klistre fast.
En af væggene.
I nogle lejligheder skal man ikke undgå væggene.
Det var et fedt sted. Jeg var der bare aldrig.
Gæt, hvor mange nætter, jeg har overnattet i år.
-Tre? Atten? -Nej.
-Seksogfyrre?
Er det The Price is Right?
Er jeg under, vinder jeg, og er jeg over, taber jeg?
Jeg ved ikke hvor mange nætter.
Det var ikke mange. Nu bliver det en ejerlejlighed.
Jeg er ikke parat til at købe, så det var på tide at sige...
-Farvel, Brooklyn. -Farvel, Brooklyn.
Kassen er åben.
-Den skide sikkerhed! -Seriøst? Har du kigget?
Det gjorde jeg. Jeg må sige, jeg er skuffet.
Er du skuffet over mine ejendele?
Jeg troede, der var noget sjovt,
som et skattekort eller en forløber til Huckleberry Finn,
hvor Huck er leder af Ku Klux Klan og hundeangst for vand.
Jeg synes, der er ret sejt.
Ingen lejlighed, ingen husleje, ingen bånd.
Jeg kan overnatte her eller hos Lane.
Det er nu, jeg er rodløs, og jeg ser, hvor livet fører mig hen,
og hvor der er en historie at skrive.
Men gid jeg havde sat mærkater på kasserne,
for jeg aner ikke, hvor mine ting er.
Mine støvler, jakker og undertøj.
Ved du ikke, hvor dit undertøj er?
Det kunne være hos Lane.
-Har du ikke haft undertøj på siden? -Du skal ikke dømme.
Jeg er sgu Gwen Stefani. Vil du låne noget undertøj?
Det skal vi ikke tale mere om. Jeg leder efter mit lykketøj.
Alt tøj, du har på uden undertøj, er dit lykketøj.
Jeg har et vigtigt møde med Condé Nast.
Jeg har tøj, der får mig til at føle som Diane Sawyer.
Er det en Mike Nichols-maske?
Jeg åbner!
Hvad er det?
Det er en æske med New Yorker-blade med din flotte artikel i.
En æske ud af seks.
-Det er løgn. -Megastolt!
Den der fyr er her.
-Hvad for en fyr? -Jeffrey.
-Hvem? -Allen? Billy?
De navne minder ikke om hinanden.
-Du ved, ham fyren. -Paul?
-Ja, Paul. -Paul er her ikke.
-Paul er her. -Hvem er Paul?
Paul, min kæreste? Møg! Paul er her!
-Hvorfor er Paul her? -Jeg glemte, jeg havde inviteret ham.
Møg!
Jeg fatter ikke, du glemte Rorys kæreste Paul.
Du kom.
Selvfølgelig kom jeg.
-Værsgo. -Hvor er de smukke.
-Stammer fra Peru. Sjov detalje. -Sjovt.
-Se bare, hvem der er kommet. -Paul! Hold da op!
Godt at se dig.
-Tak for invitationen. -Har du ændret frisure?
-Nej. -Tabt dig?
-Niks. -Taget på?
Jeg sætter dem her i vand.
-Kom med, Paul. -Jeg kommer.
Jeg har aldrig set ham før.
De har været sammen i månedsvis.
-Et år vist. -Han har været her før.
-Det ved jeg! -Han er som en superhelt.
Hans styrke er, man glemmer ham,
ligegyldigt hvor lang tid man har med ham.
Som hver eneste Marvel-film.
-Noget at drikke, Pete? -Paul.
Paul. Jeg er...
Pete er vores hunds ven. Vores hund hedder Paul.
-Efternavnet er Anka. -Sært tæt på mit.
-Meget tæt. -Jeg kunne ikke finde andet.
-Det er helt fint. -Okay.
-Er rød okay... -Paul.
-Jeg har det nu. Paul, rød, Paul? -Rød er fint.
-Hør, Luke. -Ja.
Jeg har den med.
Den gamle svensknøgle vi talte om sidst.
Kan du huske den?
Vi fiskede fra din båd.
Du sagde, din far havde en isenkramforretning.
Jeg sagde, det havde min bedstefar også,
og jeg har hans værktøj?
Jeg kan huske båden.
Din far havde en skruenøgle, han elskede,
du burde have beholdt.
Min bedstefar havde en, han elskede. Jeg har den.
Jeg henter den.
Jeg har lige glemt, hvad vi snakkede om.
Hold nu op.
Tak for invitationen. Jeg ser ikke meget til Rory for tiden.
Jeg ser hende til vores årsdag, og det er fedt.
Er det ikke utroligt, det er to år?
Bomuldsbryllup.
Jeg har den.
Her er den. Se datoen bagpå.
Og Lorelai...
Den der beskyttelsessoftware, du ved.
Vil du have den på din computer?
-Hvor er den? -I stuen.
Den er med klistermærkerne fra Inderst Inde?
Du kunne huske det?
Det er dejligt, han kan huske det.
Dejligt, at nogen kan huske det.
Det er en meget flot svensknøgle.
Hvad er det, du har gjort?
DVR er helt fyldt.
Jeg aner ikke, hvad det er for noget det her.
Restless Virgins, Deadly Honeymoon...
Klassikere fra Lifetime Movie.
Killer Crush, Sex, Lies and Murder.
En rebelsk pige begynder på et escortbureau,
hvor hendes stedfar er kunde. Alec Baldwin. Før yoga.
-Beholder vi den? -Ja.
-Godt. Accidental Obsession. -Den holder vi.
-Murder in a College Town. -Jep.
-Crimes of the Mind. -Jep!
Fatal Acquittal, Not With My Daughter, Baby Sellers, Unfinished Betrayal,
The Girl He Met Online, The Boy He Met Online,
Deadly Vows, Lying Eyes, Lies He Told,
My Nanny's Secret.
Er fjernbetjeningen ødelagt? Har vi en kanal?
-Hvor er min pyjamas? -I skuffen.
-Felix... -Oscar...
Jeg vil have pyjamassen på stolen, krøllet og parat til brug,
ikke nede i en skuffe.
Pyjamas er ikke hundehvalpe.
Du burde elske mine sengeritualer nu.
Hvorfor varer det så længe?
Jeg kan ikke glemme, den artikel Rory skrev.
Nå? For du gav ikke megen ros.
Er det...
-Hundehvalpe! -Okay.
-Du har en herlig unge. -Hun er okay.
Hun er bange for at kunne høre vores elskov.
Hvad laver du?
Sorterer mine blade efter Kardashian'er.
-Du trækker tiden ud. -Jeg sorterer.
Du får ikke din drøm i nat.
Min sjofle toiletdrøm. Jo, jeg gør.
Kom nu i seng!
Fem nætter i træk.
Jeg leder efter et toilet, så finder jeg et,
og det er som dampbadet i Eastern Promises,
men det på væggene er ikke blod.
-Tænk ikke på det. -Toiletterne er kæmpestore.
-Der er båse, tissekummer... -Det er en drøm.
I nat var det toilettet i Radio City Music Hall.
-Rockettes var der. De gled hele tiden. -Jeg er med.
Vi står op og sover som køer.
Hør her. Kom nu i seng. Du kan se en af de her film.
-Til ende? -Ja.
Du får mig ikke til at slukke, når søsteren, medarbejderen
eller hendes homoseksuelle ven undersøger den forladte hytte,
hvor de finder bevis for mordet og bliver slået ned med en hammer?
-Niks. -Rory vil tro, vi elsker.
Ingen har sagt, hun var dum.
Handlen på 49 milliarder dollar eller omkring 95 dollar per aktie...
Rør ikke håndtaget!
...udvalg har godkendt handlen,
og nu begynder den lange regulatoriske proces.
Alt det her...
...fire, fem, seks, syv, otte.
Gentag forfra. På fem, seks, syv, otte...
Trin til siden, på tre, fem, syv og klap.
Klap, klap, trin bagud, klap igen.
Trin til siden! På tre!
For højt?
-Nej. Bare højt nok. -Trin bagud...
-Hvad laver du? -Stress-stepdans.
Det hjælper på mine bekymringer. Gør mig rolig.
Hvor længe har du danset dine bekymringer væk?
En månedstid. Jeg måtte lukke hjernen ned.
Jeg har prøvet meditation, jogging.
Så læste jeg om det her. Så når jeg ikke kan sove,
-står jeg op og danser! -Sejt.
-Du er frygtelig. -Ja, det ved jeg.
Seks, syv og til siden!
-Hvad skal du? -Ingenting.
-Tag ikke din telefon. -Hvad taler du om?
-Du filmer ikke. -Jeg ser bare til Paul Anka.
Han hader dans.
Jeg stresser ned sådan her. Gør mig nu ikke stresset!
-Møg! Hvor er den? -Jeg har gemt den.
Du er skrækkelig.
Tror du ikke, jeg kender dig?
-Fint. -Vil du have kaffe?
-Ja tak. -Jeg vækkede dig ikke?
Kun hvis du var klædt ud som en duftblok.
Er du sulten?
-Det lød det til? -Ja.
Lidt.
-Det er rart at have dig hjemme. -Gid du sov.
-Jeg har en del at tænke på.
-Min artikel til Atlantic blev afvist. -Hvornår?
-I dag. Det var det opkald, jeg fik. -Hvorfor?
De foretrak noget andet. Det sker.
Det gør mig ondt.
Det er okay. Jeg har en masse jern i ilden.
Jeg får stadig gode tilbagemeldinger efter artiklen i New Yorker.
Har jeg fortalt, at jeg angreb Gail Collins?
Det gjorde du ikke.
Jeg stod i forhallen på Times
og håbede på at møde metroredaktøren, og så kom Gail Collins ind.
Jeg havde mødt hende en gang på 92nd Street Y.
Jeg forventede ikke at se hende, jeg drak en kop kaffe
og angreb hende.
Hun troede, en ukendt angreb hende.
-Så nærtagende. -Jeg følte mig så dum.
Hun blev skræmt og gav mig sin pung.
-Har du beholdt den? -Nej.
Men hun tog det pænt.
Hun opdagede, hvem jeg var og bad vagterne om at slippe mig.
Det er positivt. Du gjorde klart et indtryk.
Det er okay. Jeg har en masse jern i ilden.
Det har jeg hørt. Du burde blive smed.
-Hvad med dig? -Hvad med mig?
Har du de drømme igen?
Jeg stresser bare og føler min dødelighed.
Hvad mener du?
En gæst efterlod en brochure på værelset.
Det var en krydstogtbrochure. Så jeg kiggede igennem
og så swimmingpools og billeder af buffeten.
Alt er planlagt, og de har wi-fi og Rock of Ages.
Man behøver ingen penge. Og jeg tænkte...
-Nej. -...et krydstogt ville være rart.
-Nej! -Så brækkede jeg hoften.
-Du skal ikke på krydstogt. -Det ved jeg.
-Er alt okay med Luke? -Ja, det går fint.
Jeg irriterer ham, og han bygger skabe. Eller det tror jeg.
Han siger, vi har brug for plads.
Tror du, det er på grund af bedstefar?
Min pludselige trang til krydstogt?
-Ja. -Nej.
Jeg ved det ikke. Måske.
Jeg savner ham.
Skål for fraværende venner.
Skål.
Nogle folk ville nok sige, at kaffe midt om natten ødelægger søvnen.
Folk er dumme.
"TIL JUL ØNSKER JEG MIG BARE TO NYE TÆNDER...
OG KLOAKKER TIL STARS HOLLOW!"
Caesar, kom! Hvor er mit ristede brød?
Brødristeren er i stykker.
Den er ikke sat i. Brødet kommer straks.
Blandet, let rørte hvider med ost. Mere kaffe?
Hvad er wi-fi kodeordet?
-Dinerluke. Stort "D", lille "L." -Værsgo!
Luke, jeg skal tale med dig om vores septiktankudtalelser.
Jeg kommer ikke med nogen, Taylor.
Hvis du er i vildrede,
har jeg samlet eksempler på udtalelser til inspiration.
Jeg tror, du vil synes, at Mimsy Frupps beskrivelse
af hendes barnebarns skrækkelige dag,
hvor hun hopper i efterårsblade, specielt opløftende.
Hun troede, den lille bandit dykkede ned i et efterårsagtigt paradis.
I stedet blev hun oversvømmet af...
-Taylor, bestil noget eller forsvind. -Okay.
Nye menukort. Jeg skal lige kigge.
Undskyld mig. Kodeord?
DINERDANES321. Alt med stort.
-Der er hun! Ind med dig! -Hvad med mig?
Du kan også komme ind.
-Skal jeg være nervøs? -Som hovedregel, ja.
Der er noget, I skal se.
Nye menukort.
Det er vel nok fint.
-Har du lagt mærke til noget? -Niks.
Vend den om.
-Det er min artikel. Wow! -Vildt stolt!
Så kan alle læse den.
-Hvad skal I have? -Kaffe, tak.
-Jeg har en liste og skal have det med. -Okay.
Det er min artikel. Pakket ind i plastik.
Du vidste, Luke ville blive sær, når vi boede sammen.
Tak for støtten! Ring til min mor på min regning!
Fem stjerner vil blive værdsat!
Første officielle tur!
Den ældre dame, som jeg med succes har kørt herhen?
Hun er enke efter Joy Puddleston fra 88 Peach Tree Drive.
Og nu takket være min nye forretning
kommer enken Puddleston kun ti minutter for sent til sin kemo!
Bestiller du noget?
Milkshake med karamel og banan, jeg flyver sgu!
-Det vil fungere. -Fedt.
-Stedet her er perfekt. -Perfekt til hvad?
Har du hørt om min nye forretning, Luke? Ööö-ber?
Sig ikke den lyd!
Jeg skal finde et sted, jeg kan hente dem, der har bestilt en bil.
-Hjørnet her er fint. -Sådan fungerer Uber ikke.
Det er ikke Uber, det er...
Du skal kontrollere din kvinde, Luke.
Det er ikke engang dine bagels!
Jeg køber nogle nye til dem.
Møg! Har jeg glemt Paul?
-Det kan du ikke mene? -Nej!
Har han været her hele tiden?
-Så du ikke hans bil foran? -Nej, gjorde du?
-Der er du! -Hej, Paul, undskyld, jeg...
Det var min skyld. Hun skulle hjælpe mig.
Jeg glemte at lægge en besked. Og det er...
-Jeg skulle til at ringe. Er du sulten? -Egentlig ikke.
-Egentlig ikke? -Jeg er ikke til morgenmad.
Har du allerede spist?
-Nej. -Vidste du det her?
Jeg vasker hænder. Bestiller du te?
-Te? Nej. -Ja.
-Gå bare. -Okay.
Du må slippe den stakkels fyr løs.
Jeg ved det. Jeg prøver og jeg...
-Glemmer det! -Hvor trist!
Din morgenmadsliste og kaffe til at tage med.
God flyvetur. Kom snart tilbage.
-Tag et menukort. -Tak, Luke.
-Farvel. -Farvel.
Møg!
-Jeg har maden. -Skal vi gå?
Absolut.
GULDSMEDEKROEN
Jeg forstår det ikke.
Før vi blev gift,
var Frederick mere ligeglad med børn end mig.
-Det kan ikke passe. -Jo.
Timmy kunne falde i brønden, og han ville kaste en mønt i.
-Måske ville han ikke vise sine følelser. -I fem år? Nej.
Der er sket noget.
Tyve minutter efter jeg sagde: "Ja," gik han fra forstanden.
Nu siger han bare: "Gæt, hvem der er gravid?"
eller "Hvilket skoledistrikt er vi i?
Man skal bo i et godt skoledistrikt."
Jeg siger: "Hvorfor? Er det ikke derfor, kostskoler er til?
Så man ikke behøver bo i et godt skoledistrikt?"
Jeg tror ikke, det er grunden til kostskoler.
Det er meget mystisk.
Han maser hele tiden børn i mine arme.
"Hold det her. Hvordan føles det?"
"Nu er der spyt på mit Brioni-jakkesæt, vred?"
-Hvorfor lugter her af løg? -Det nye pop-up hold i køkkenet.
-Er det i aften? -Ja, det er det.
Jeg hader konceptet.
Vi har en tom spisestue og et tomt køkken.
-Hvad foreslår du, vi gør? -Stabler et show på benene?
Vi bor i en by, hvor alle restauranter lukker kvart i fem.
Folk skal spise.
Hvad er det nu, den nye kok hedder?
Jeg kan ikke huske det. Der er cirka en million stavelser.
Roy Choi.
-Fyren med madvognen. -Nej.
Jo, han har en madvogn.
En flåde af madvogne, tre restauranter og en masse følgere online.
Tweeter han? Er han tweeter?
"Hej der. Kom og spis sej mad på Guldsmedekroen."
Ved du, hvordan Twitter virker?
-Han er sej, ikke? -Jo, sådan virker han.
Jeg hader det. Jeg føler mig så lidt sej.
Jeg vil ikke have en sej fyr, der tweeter, og som gør mig utilpas på min egen kro.
Hvorfor i alverden er du ikke på Xanax? Det er skabt til dig.
Hvad var det for en "Kogi" tatovering?
Kogi er navnet på hans forretning.
Tatoveringen, der ikke er så klog som "Wino Forever,"
er i det mindste tematisk korrekt.
-Vi burde hyre en rigtig kok. -Det burde vi.
-Hvor længe varer den der pop-up? -To uger.
-Kan det afkortes? -Nej.
-Gid bare. -Jeg behøver ikke et barn, jeg har dig.
Fedt. Han sætter ild til det hele.
Hej, Lorelai.
Herligt køkken.
-Sookie har gjort det godt. -Sookie er et geni.
-Hvad er det? -Kan du lide abalone?
-Er det et narrespørgsmål? -Abalone er lækkert.
Jeg laver en ærte-congee med ristede skalotteløg, forårsløg,
koriander, chiliolie og abalone.
Jeg ville spørge om noget.
Må jeg gøre spisestuen mindre bedstemoragtig?
-Nej. -Ikke noget problem.
Væk med bedstemor.
Gå til den. Jeg hadede min bedstemor. Skrækkelig kvinde.
Men vi er glade for, at I er her. Og ikke hun.
Kom så, vi går.
Tak.
Abalone!
Vil du godt slappe lidt af?
Du og Frederick giver mig et slagtilfælde.
-Hvor er den? -Hvad?
Kaffemaskinen. Hvor er den?
Den var her i går!
-Den var lige her! Roy! -Vent...
Roy?
Hvor er kaffemaskinen?
Væk. Jeg havde brug for skrankeplads. Eduardo kan lave dig en kop.
-Hvordan? Kan han trylle? -Han har en italiensk...
Den er virkelig... Jeg kan flytte den tilbage.
Jeg er ked af det, men det fungerer ikke.
-Michel! -Jeg er lige her.
Beklager. Michel, ring til Momo's og hør, om de har plads til
en skørt og sejt congee-show.
Tak. Det har været en fornøjelse.
Louis følger jer over til Momo's Tires og får jer anbragt.
-Er det en bildækforretning? -Farvel. Tak.
Hvad, Michel?
Du var sødere end over for Anthony Bourdain.
Bourdain holdt på Sookies plads.
Nu har vi igen et tomt køkken.
Vi finder en fuldtidskok.
-Nej. -Jo.
Du tror, ingen er på niveau.
-Ingen er. -April Bloomfield?
-Nej, svin. -Alice Waters.
-For vilter. -David Chang?
Al's gør det samme.
Al's Pancake World gør ikke det samme som David Chang.
Det skal være det rigtige.
Savner du hende? Det gør jeg ikke. Hun forlod os.
-Det gjorde hun ikke. -Seks måneders sabbat.
Det sagde hun. Hun ville klare hjernen,
finde på nye opskrifter og vende hjem.
Det var for et år siden.
Hvad kan jeg sige? Hun fik et kald.
-Hvad er hendes kald? -Michel.
Jeg er nysgerrig. Hvad laver hun i skoven?
Hun arbejder med Dan Barber på Blue Hill Farm.
Og laver hvad?
Hun hjælper med teknik til dyrkning af fødevarer
og udvikling af frugt og grøntsager.
Det hjælper folk, der spiser dem, og...
De redder verden på en måde. Det står på hjemmesiden.
Nej, hun har besat en hytte uden telefonforbindelse
og forsøger at dyrke ananas på en knagerække!
Hun redder ikke verden.
Hun undgår bare at barbere sine ben.
Hej, Gypsy.
-Jeg har gode nyheder. -Fedt, hvad?
Lorelai. Pis, jeg ringede forkert.
-Jeg ringer tilbage. -Vent! Hvornår kan jeg få min bil?
Jeg venter på en del.
Den kommer i en DeLorean fra 1983.
-Jeg skal til Hartford i aften. -Hvad skal jeg sige?
Jo. Køb en ny bil.
-Tak. Alle tiders. -Jeg hader den.
-Den er meget gammel. -Jeg er med.
-Men sjov at sparke til. -Farvel, Gypsy.
Hej, fru Gleason?
Hej, Kirk? Det er hundekoldt heromme.
Det er nok fordi, at jeg har luftet gulvet.
-Undskyld? -Gulvet.
Jeg har boret huller i gulvet.
Er der en grund til det eller...
Der døde to kunder i sidste uge.
Det kunne have været på grund af alderdom.
Eller kulilte.
Jeg ville ikke løbe en risiko.
-Vil du have lidt vand? -Ja tak.
Kunne du...
Hvad med lidt musik?
Radioen er blevet stjålet, men jeg vil gerne synge en sang,
så længe den er af Carpenters.
-Hvad med noget af Carpenters? -Godt valg.
Tak skal du have, Kirk.
Jeg er der ikke endnu.
-Det er fint med mig. -Det er dør til dør tjeneste.
Jeg siger det ikke, hvis du lader være.
Prisen er den samme.
Det er okay, Kirk.
-Du er kommet frem. -Farvel, Kirk.
Hola! Hallo.
Hej. Jeg hedder Lorelai.
Emilys...
Nej. Jeg tror ikke, Rory er kommet endnu.
Min datter, det er... Det er hende.
Så hverken hun eller jeg er alene i aften,
så jeg venter udenfor.
Men sig ikke noget til fru Gilmore.
Gudskelov.
Du lovede, du ville være her kl. 19.00.
-Den er fem over. -Du er undskyldt.
-Hvorfor står du herude i kulden? -Vi er et hold.
Ville Dean Martin gå ind uden Jerry Lewis?
Men Jerry Lewis ville gå ind uden Dean.
Er jeg Jerry Lewis?
-Jeg ringer på. -Hvorfor er jeg Jerry?
Det behøver jeg ikke svare på.
Hej, her er Rory.
Rory, der er du. Det er godt at se dig.
Hej, bedstemor. Det er godt at se dig. Hvordan går det?
Jeg er en Gilmore.
Du godeste, du ser strålende ud.
Hun er en Gilmore. Og 32, det hjælper.
-Du må være forelsket. -Hej, mor.
Du må ikke slæbe mudder med ind. Gulvene er lige blevet bonet.
-Vi havde et bedre forhold. -Undskyld, fru Gilmore.
Fint. Herind. Jeg har brug for el-pærer.
Den der.
Der og der.
Pærerne er sprunget.
-Ikke noget problem. -Ja?
Og nu... Herinde...
Den der lampe,
og så over billedet, lyset. Og så herovre, billedet...
Lysene over billedet?
Har du fået en ny altmuligmand?
-Cyrano? -Har du hyret en ny altmuligmand?
Ja. Det er Alejandro.
Han er Bertas mand og utrolig. Han kan ordne alt.
Jeg er normalt forsigtig med at hyre ægtemænd.
Jeg hyrede en hushjælp, hvis mand var gartner.
Han blev gal på hende en dag og ødelagde en haveskulptur.
Var det den af Spiro Agnew?
-Spørg hende. -Bedstemor...
...jeg tænkte på... Hvem er de børn?
Det er Bertas børn, tror jeg.
-Tror du? -De dukkede op med hende,
så jeg lagde to og to sammen.
Har du en familie boende i dit hjem og du ved ikke, om det er en familie?
Hvad så, Lorelai?
Jeg har et hus. De havde brug for tag over hovedet.
De arbejder for mig. Et problem?
Nej. Jo. Du har ret.
Lad os sætte os og drikke Martini, så kan du fortælle alt om den nye fyr.
Han er ikke ny. Vi har været sammen omkring to år.
-Nå? Jeg må møde ham. -Det har du gjort.
Nå? Beklager. Jeg møder ham igen.
-Det gør ingen forskel. -Kom og sid ned.
Hvad?
-Mor? -Ja?
Er det ikke vidunderligt?
Det er...
Hele væggen!
Jeg fik ham malet efter mit yndlingsfoto. Kan I lide det?
Ja.
Det er meget stort.
Det er Marco Toretti. Hans speciale er store formater.
Han har gjort sig selv ære.
-Og du ville have det så stort? -Selvfølgelig.
For han er virkelig til stede.
Det var din far også. Oliven?
Kom han og målte rummet op?
-Hvem? -Mario Andretti?
Marco Toretti. Det gjorde han. Hvorfor?
-Ikke for noget. -Jeg ville have noget dramatisk.
Og du fik det.
-Det gjorde jeg. -Okay.
-Skål. -Skål.
Indrøm det nu, mor.
-Hvad? -Du tog fejl af decimalerne.
Du gav dem de forkerte dimensioner og nu foregiver du,
at det kæmpe portræt er tilsigtet.
-Det var det. Ja. -Det var det?
Er det tilsigtet, fars øjenbryn og min underarm
-har samme længde? -Ja.
Det er fem en halv meter højt.
-Nej, det er ikke. -Det ser det ud til.
Skal jeg måle det?
Jeg kan hente et målebånd.
-Det gør du ikke. -Alejandro har et.
Jeg tror ikke på, du ville have portrættet så enormt.
-Det passer ikke til væggen. -Det ville jeg.
Peter Jackson kan hænge det på Argonath med den størrelse.
-Det kunne han. -Du ved ikke, hvad Argonath er!
Pyt. Det er et pænt billede af bedstefar.
Mor. Gør det om.
Skaf dig, hvad du vil. Du har pengene.
-Jeg vil det her. -Det kan ikke passe.
-Hvorfor ikke? -Fordi! Se på det.
Det er tosset! "Troldmand, du kommer ikke igennem!" Seriøst!
Fint! Jeg tog fejl! Er du glad?
Jeg gav dem de forkerte mål, og de klokkede i det.
Jeg er en kluddermikkel!
Lov mig, det ikke bliver det eneste, I husker at sige til min begravelse!
Har jeg fortalt dig, hvad der skete til begravelsen, efter du gik?
Det gjorde du ikke.
For der skete noget.
FIRE MÅNEDER TIDLIGERE
Så sødt at møde op.
Bor I i Florida nu?
Ja. Du burde komme og besøge os, når tingene falder lidt til ro.
Det lover jeg.
-Smuk ceremoni, Emily. -Tak.
Jeg har det fint, Rory.
-Jeg har det virkelig fint. -Det ved jeg.
Lorelai.
Jason Stiles, det må jeg nok sige.
Du er den mest lækre italienske enke, jeg kender til.
Jeg er glad for, du kom.
Din far var en løve. Det ved du godt.
Ja.
Det gør mig virkelig ondt.
Det var i det mindste brat.
Mor skulle ikke se ham svinde hen.
Har du forresten set min mor?
Det lykkedes mig at holde en stues afstand mellem os.
Hun er den perfekte vært. I værste fald får du rejerne med hjem.
-Som jeg er allergisk overfor. -Den lumske plan indfries.
-Er du glad? -Lige nu eller...
Er du glad?
Ja.
Umlauts.
Digger.
Hvad laver du?
Der er en skrue løs i kølersystemet.
Den skulle ikke falde ud.
Har du tjekket kedlen?
Det var bare en skrue.
Virker affaldskværnen nu?
Jeg så det lige, og havde den her på mig, så...
-Og tagrenderne? -Altså...
Du kan ikke efterlade dem tilstoppede.
Vandet trænger ind i huset.
Jeg kan ikke gøre for det. Begravelser gør mig nervøs.
Her.
Det er et stort hus, og der er altid problemer.
Men min mand kan ordne det hele.
Vi kan flytte ind, så er du ikke alene,
og vi kan tage os af det hele.
-Alt. -Ja da.
Du vil kunne lide min mand. Han er høj og rolig.
-Okay? -Ja.
Bare rolig.
Fint. Tag det her med ud i køkkenet.
-Hvad var det for sprog? -Det ved jeg ikke.
Var det ikke spansk?
Gartneren sagde, hun skulle komme tidligt en dag,
og han fortalte, hun ikke kunne spansk.
Det tog mig lidt tid at forstå,
for jeg skulle have poolmanden til at oversætte gartneren.
-Vi skal afsted. -Øv!
Jeg skal til lufthavnen!
Du milde, så dramatisk.
Sig til din datter, jeg klarer mig.
I to kan bare stikke af.
Nej, jeg får Luke til at køre hende.
-Bliver du? -Ja.
Okay.
Bedstemor...
Du gjorde ham meget stolt.
Jeg ringer, når jeg kommer til London.
Emily, alt er i god forfatning her.
-Undskyld? -Send bare regningen.
Tak, Luke. Kør forsigtigt.
Okay, elsker dig.
I lige måde. Farvel med jer.
Whisky?
Gud, ja.
En af hans favoritter.
En ren klassiker.
Hørt.
Jeg ved, det er sent,
og jeg ved, at nogle af jer har lang vej hjem.
Jeg vil gerne takke jer for jeres venskab og jeres tilstedeværelse.
Richard elskede jer alle meget højt.
Men før vi alle skilles,
tænkte jeg, vi kunne tage en runde, hvor man rejser sig op
og fortæller en yndlingshistorie om Richard.
Hvad sagde hun lige?
Jeg ved, der er hundredvis at vælge imellem.
Men ærgerligt nok så begrænses det til en.
Den bedste.
Den, der kendetegner den Richard Gilmore, I kender og elsker.
Lad os starte her. Jack?
Richard og jeg kender hinanden fra Yale.
-Vi gik der begge... -Undskyld mig. Skift plads med mig.
-Hvad? -Der er en plan.
-Vi er udenfor. -Jeg vil ikke være den næste.
Jeg beslutter at snige et par sorte feminine underbenklæder
ind i hans skab, så alle kan se det.
En dag efter en polo-træning
står jeg ved skabet og dirker låsen op, så jeg kan efterlade underbenklæderne der,
og pludselig ser jeg op, og han står der overfor mit skab
med et par sorte blondetrusser.
Vi ser på hinanden, og vi står begge med kvindeunderbukser i hænderne.
Så siger Richard endelig:
"Vi kan ikke begge to gå i sort."
Vidunderligt. Franklin?
Han snød i kortspil.
Kun med dig, Franklin.
En dag havde jeg fået en helt ny Jaguar.
Richard sagde: "Lad os spille om biler."
Så jeg siger: "Hør her, Gilmore. Du holder fingrene fra min nye bil."
Han smiler og siger: "Prøv at holde mig væk."
Og så har vi...
Det ser ud til, Martin er faldet i søvn.
Lorelai?
-Hvad? -Det er din tur.
Lad os...
Vi kan vække Martin.
Hej, Marty. Babe Paley er her.
Lorelai.
Kom nu.
Den bedste historie...
Der er så mange gode...
Vil en anden tage over?
Nej? Det er også min tur.
Jeg er ti år gammel og spørger far...
Vi leger gemmeleg og jeg gemte mig i hans kuffert,
og han rejste og tog til Holland.
Undskyld, Nej, det var Belgien.
Eller... jeg er 15,
og vi holdt en fest for at fejre den 4. juli,
og far var klædt ud som Paul Revere.
Jeg skulle modtage folk
eller spille fløjte med et træben,
så han ledte efter mig og brød ind i poolhuset,
hvor jeg lå på sofaen med Teddy Wiedemier III,
og vi var lige blevet færdige.
"Briterne kommer!"
I har nok forstået det.
Far er rasende og råber:
"Vores datter mister sin mødom en meter fra direktøren for J.P. Morgan."
Det var pinligt og passede ikke,
for skibet var sejlet for længe siden,
på cirka samme tid som La Niña, Pinta og Santa Maria.
Undskyld, det var ikke Belgien. Det var Kroatien.
Det var vidunderligt at se dig igen.
Vi burde møde i næste måned. Kan vi det?
Med glæde.
Godt så, kør forsigtigt.
Mange tak.
-Godnat. -Godnat.
Undskyld.
Du overrumplede mig.
Sig ikke mere nu.
Det var sent, og der var whisky.
Lorelai, hold op med at tale.
Jeg ville ikke...
Stop.
Mor...
Kom tilbage.
Det var ikke med vilje. Jeg havde ondt i hovedet. Jeg gik i panik.
Mor.
-I to starter med sølv. -Jeg vidste ikke, der var en test.
En test?
-Ja. -Det vidste du ikke?
-Sagde du det? -Jeg undskyldte også.
-Gjorde du? -Ja.
-Gjorde du virkelig? -Jeg kommer i tvivl nu...
Jeg bad om en historie.
"Engang købte far en dukke til mig. Jeg elskede den dukke."
Noget i den stil. Gå med dig! Nu!
"Jeg kan huske, han tog med i parken."
Det gjorde han ikke.
-Zoologisk have. -Heller ikke.
Butikken! Klubben! Katmandu! Jeg er sgu ligeglad.
Jeg ville bare have en øm historie fra hans eneste datter,
og jeg fik en forvirret dundertale om, at du blev glemt i en kuffert.
Du har ikke andet en foragt for familien.
Det passer ikke.
Hvad har vi gjort for, at du har så stor foragt?
Elske dig? Støtte dig? Elske Rory? Støtte Rory?
Jeg er ikke fyldt med foragt.
Alle mine andre venner har børn, der forguder dem,
som ringer hver dag,
som er stolte over familienavnet og traditioner.
Jeg er stolt.
Din far var en god mand. En støtte for fællesskabet.
-En mand iblandt mænd. -Det ved jeg.
Du vanærer ham i dag i hans eget hjem.
Jeg ville ikke vanære ham.
Skulle mit hjerte briste offentligt?
Er det ikke sjovt længere, når vi er alene?
Jeg ved, du lider meget.
Tro det eller ej, det gør jeg også.
Jeg er træt, mit hoved snurrer, og jeg har ikke spist i to dage.
-Dig? Ikke spist? Hold op. -Ja, mig!
Sært, du ikke spiste pizza under "Ave Maria."
Jeg har ikke spist, og jeg har drukket min vægt i whisky.
Jeg klokkede i det. Det var en bommert.
Det var det ikke. Det var tilsigtet.
Hvordan kan det være tilsigtet, når jeg ikke vidste, det kom?
Du gør kun, hvad du vil. Sådan har du altid gjort.
Du blæser gennem livet som en naturkatastrofe
og slår alt ned på din vej.
-Vidste Luke, hvad han gik ind til? -Lad være.
Han du spurgt om hans ønsker?
Hvor han gerne ville bo? Om han ville have børn?
Det betyder ikke noget for Lorelai Gilmore.
Det betyder kun noget, hvad hun vil og føler.
Gud hjælpe dig, hvis hun tror, du har gjort hende uret.
Hun vil bære nag i al evighed og vente på at gøre gengæld.
Det var en bommert. En skide bommert!
Jeg må aldrig kvaje mig.
Ikke en eneste gang. Det er derfor, vi står her.
-Hvor? -Her i midten af rummet
og råber ad hinanden som idioter!
Hvor vover du at kalde mig idiot! Jeg har lige mistet min mand!
Jeg har lige mistet min far!
Du er bare så ligeglad!
Det er grusomt.
Du er grusom.
Forsvind!
Først hjælpen, så mig. Det virker fornuftigt.
Tag hjem!
Tag hjem til din elskede by med vagabonder og udskud, og fortæl,
din skrækkelige mor råbte ad dig til din fars begravelse.
De kan trøste dig og sige, at jeg er en heks,
og at du er perfekt!
Det kører sgu i ring.
Kunne du ikke bare have sagt, han var belæst?
Jeg ved det.
"Min far. Gud, hvor han elskede bøger."
Jeg ved det.
"Og frimærker. Sikke en frimærkesamling."
Jeg var under pres. Du var der ikke.
Hvorfor har du ikke fortalt mig det?
-Jeg troede ikke, hun stadig var vred. -Gjorde du ikke?
Jeg regnede med, hun var det, for hun ikke havde svaret
på hverken opkald eller e-mails de sidste fire måneder,
men troede, hun ville skjule det foran dig.
Det er aldrig sket.
Hvad kan have fremkaldt den slags smil i det her hjem?
Det lugter af kød.
Men hvad for kød?
Og der er ost, og lag af...
Det er knasende.
Nej, vent, det er svampet. Det er knasende og svampet.
-Hvad er knasende og svampet? -Jordnøddesmør? Dårligt blandet cement?
Vi har kød, ost, jordnøddesmør eller dårligt blandet cement.
For guds skyld, spis nu bare.
Hør her, jeg begynder.
Mor fik mig altid til at smage hendes mad, før hun spiste det.
Lækkert.
Det kunne være jordnøddesmør.
Sejt.
Tak for din middagsinvitation. Det var rystende derude.
Hvem er det?
Din bil brød sammen for enden af indkørslen.
Det er heldigt for mig, at jeg græder højt.
Havde hushjælpen ikke hørt hulkene, ved jeg ikke, hvad der var sket.
Du var løbet tør for Kleenex.
Det er rart, vi kan joke om det nu.
Tak, fordi du vil opbevare nogle kasser.
-Hvor skal du bo? -Jeg får mit eget sted igen.
Hun er som Jack Kerouac. Hun er On the Road igen.
Ræk mig peyotekaktussen.
Efter kaktussen hvilket toilet vil du så kaste op i?
Jeg har mange muligheder.
Jeg kan bo hos Paris i New York.
-Eller hos mor, Lane eller dig. -Så du er hjemløs.
Jeg er ikke hjemløs.
-Men du bor ingen steder. -For øjeblikket.
Er du okay med den vagabondtilværelse? Som en groupie?
Bare hun var groupie. Jeg ville få bedre billetter.
-Luke! Buddy! -Hej, alle sammen. Emily.
-Pas på! -Undskyld.
Nej, jeg gør det.
Tak for at komme.
Det har sparet os for en dyr taxatur.
Går I alle sammen? Vi har lige sat os.
Spis nu bare. Ikke noget hastværk.
Det er virkelig lækkert.
Tak.
Kan du ikke lide det?
Hvad?
Rigtig godt.
Er det ikke? Jeg kunne spise her hver aften.
-Luke? -Ja?
Hvad siger du til Rorys boligsituation?
At hun rejser fra sofa til sofa, som om hun er Llewyn Davis.
Det er okay.
Hun er voksen, og hun...
Har du læst hendes artikel i New Yorker? Den er sat på menukortet.
Hvorfor synes alle, det er et normalt overgangsritual?
Rory er en universitetsuddannet kvinde på 32 år uden fast adresse.
Det er ikke normalt.
Vil I have mig undskyldt?
De spiller fodbold, og de mangler en mand.
Gå bare.
Hej, jeg er Kirk! Herovre!
Fortæl mig igen, hvem det er?
-Åh, det kunne jeg. -Du skal ikke bekymre dig, bedstemor.
Jeg ved præcis, hvad jeg gør. Jeg har aldrig haft så travlt.
Jeg rejser og følger et mål.
Jeg behøver ikke have ting her, hvis det bekymrer dig.
Du kan efterlade dine ting her. Det var ikke det, jeg mente.
-Der er en stol nu. -Okay.
Mål!
Ring fra London.
-Luke. -Ja?
-Jeg sagde bare farvel. -Farvel.
-Godnat, mor. -Vi går, Kirk!
Vi tales ved i morgen.
Kirk! Nu!
-Tak, Luke. -Det var så lidt, Kirk.
Vi bør lige gennemgå vores historier om forløbet.
Din bil brød sammen, jeg kørte til Hartford og kørte dig hjem.
Eller du brød sammen, jeg kørte til Hartford og hentede dig
og kørte dig hjem.
-Hvad? -Meget bedre historie.
Min forretning er ny, Luke. Der er knæk at bearbejde.
Folk vil ikke vide, hvordan pølsen er lavet.
De vil bare spise.
Det kan man ikke modsige, Kirk.
Fedt. Tak.
Pokkers også.
Petal, stop med det samme!
Jeg ved, du kan høre mig!
Kom tilbage. Brems så!
-Løb, Petal! -Du må ikke opmuntre hende.
Hvad er alt det?
Ordbog, leksikon, Naturfilosofiens matematiske principper...
Du har brev fra April.
Jeg havde brugt to timer på at tyde det, da du ringede.
"Hej, Pater..."
"Fader." Oversat eller latin.
Hun har brugt ordet "ontologisk" tre gange.
Jeg har slået det op før, men glemt det.
Jeg slog det op igen, da du ringede.
Det sker, når man yngler et geni, der går på MIT.
Rory taler, som hun ikke har brug for undertekster.
Men hun voksede op med mig.
Hun lærte sprog gennem The Breakfast Club.
-Hvor gammel er den kaffe? -Gammel.
-Hej, Luke... -Hvad laver du?
-Spiser drys. -Vent, nå... Pyt.
Har jeg sagt det?
Michels mand Frederick vil have et barn.
Fyren der bestilte tre pandekager på tre tallerkener?
Byen burde skillinge sammen om en gris til.
Jeg kan ikke se på det længere.
Luke, har du villet have barn?
-Jeg har et barn. -Jeg mener et nyt barn.
Hvad fanden er et nyt barn?
Et barn der er nyt. Et barn med mig.
Vi har aldrig talt alvorligt om det, tror jeg.
Dengang i Twickham house, men siden...
Jeg regnede med, at du ville sige det, hvis du ville have et barn til.
Jeg regnede med, at du ville sige noget.
-Jeg har talt om det. -Hvornår?
-Fem, seks år siden. -Helt væk.
Til den little league-kamp.
Knægten, der spillede right field, forlod kampen for at gå på toilettet.
Jeg vendte mig om og sagde: "Det er den knægt."
-"Det er den knægt"? -Ja.
Betød det, at du ville have et barn?
-Med så mange ord. -Nej.
Det betyder ikke, du vil have et barn.
"Det er den knægt" er at anerkende den, om hvem du siger:
"Det er den knægt."
Jeg troede, du forstod mig.
Umuligt, for sådan taler jeg ikke.
Det troede jeg, og du tog det ikke op, så...
Skulle jeg tage det op?
Undskyld, jeg...
-Hvad siger du nu? -Hvad?
Vil du stadig have et barn?
Men er det ikke for sent?
-Det ved jeg ikke. -Hør, glem det.
Jeg har børn. Jeg har April,
og jeg har altid betragtet Rory som min, så...
Men hun var sjov at opdrage. Vil du ikke gerne have det sjov?
Jeg har det sjovt. Se alle de stole, jeg skal stille op.
Vil du ikke gerne kaste bold med din søn?
-Der er Jess. -Jeg sagde "med" ikke "på."
Jeg har det fint.
Du så ikke dit barns dimission.
Jeg var til Rorys dimission.
-Det er ikke det samme. -Det ved jeg.
Jeg vil ikke have, du savner noget.
Ingen får alt, hvad de vil i livet.
Alt i alt har jeg klaret mig meget godt.
Okay, Sandy, så ses vi.
-Hvem er Sandy? -Skal du vide alting?
Jeg er jeres bedste ven og forretningspartner, så ja.
Sandy er vores rugemor.
-I gør det. -Vi tænker på det.
Spændende!
Jeg håber bare, det virker. En baby ville hjælpe på alt.
-Vi vil have kage! -Den kommer. Tag den.
Hvem hjælper med at tænde lys?
-Det vil jeg! -Så sjovt!
DYNASTIMAGERE
Værsgo. Frisk lavet.
Tak. Min sidste infusion var for en time siden.
Jeg har alle dine papirer. Jeg sørger for, de ligger i orden.
-Du kan bladre igennem, mens du venter. -Tak.
Virkelig god kaffe.
-Er det? -Jep. Stærk. Lidt sprød.
Fint.
Okay, jeg kigger på det.
-Du skal se sammen med mig. -Undskyld.
Hvad leder vi efter?
-Mulige rugemødre. -Rugemødre. Ja.
De her rugemødre vil...
-Bære barnet. -Vores barn.
Ja. De vil bære vores barn.
Jeg er forvirret. Skal jeg have sex med de kvinder?
-Hvad? -For hende vil jeg ikke have sex med.
Nej, du skal ikke have sex med de kvinder.
-Hvad? Skal du? -Nej.
-Hvad med hende? -Nej.
Hun holder et bat. I kunne spille softball og gøre det i læskuret.
Jeg vil ikke have sex med hende eller nogen anden.
Jeg vil aldrig mere have sex.
-Kun med mig. -Lorelai, hvorfor er vi her?
Jeg prøvede at bringe adoption på bane.
Jeg tager ikke til Bangladesh.
Jeg tager ikke til Woodbury efter pærer.
Udover adoption er det eneste mulighed,
-og jeg vil ikke have et panoramavindue. -Hvad?
Da vi byggede om, ville du have et panoramavindue,
men det så sært ud med de andre, og du gav op. Du fandt dig i det.
Det kan jeg ikke huske.
Det ville du. Nu er det endnu en ting på listen over:
"Ting du ikke har, for jeg er med Lorelai."
-Som fred. -Og et panoramavindue.
Jeg vil ikke have et panoramavindue.
Fjols! Når jeg siger "en VIP," mener jeg en VIP.
Jeg har givet dem kaffe.
På Starbucks ville du være månedens medarbejder.
Nu er du kun den første Smith-uddannede, jeg har fyret i den her uge.
Lorelai! Godt at se dig! Undskyld ventetiden.
-Paris, det er okay. -Stå ikke der og ryst. Gå.
Sig undskyld til dine forældre.
Sig, du betaler tilbage for de semestre, du brugte på at studere effekten
af Buffy - Vampyrernes Skræk på feministernes agenda.
-Okay, davs, Luke. -Hej.
-Du husker mig. -Du er svær at glemme.
Det er smigrende. Vi går.
Jeg tager mig sjældent af personsager for tiden,
men da jeg hørte, det var jer, sagde jeg:
"Den kvinde var næsten som en mor for mig.
Ingen andre behandler den sag."
Det er sødt af dig, Paris.
Nu salgstalen. Dynastimagere.
Vi er den største og den mest komplette fertilitets-
og rugemorsklinik på den vestlige halvkugle.
Ingen andre selskaber tilbyder mere, hverken medicinsk eller juridisk,
og ingen får flere stjerner end os.
Har I tjekket Yelp?
-Nej. -Tjek Yelp.
Ved I, hvordan det virker?
Vi ser igennem og vælger?
Giv mig den. Det er tilbuds-avlsdyr.
Jeg lader ikke de fordrukne duller bære jeres barn.
Nej, til jer hiver jeg de bedste avlsdyr frem.
Sortner det for øjnene af mig?
Er Rory okay? Tilbage fra London?
Det var hun, men hun er der nu.
Svært at holde styr på vores pige, hva'?
Det er ret ligetil.
Vi anbringer et æg i en levedygtig krop, vi befrugter og ud kommer en baby.
Bim, bam, bum. Har I tænkt på æg?
Bruger man æg på over 44 år til kunstig befrugtning,
er der cirka en procents chance for at få et barn.
-Sjov kendsgerning. -Får hun dig til at grine over det?
Ja. Hvor meget vil det koste?
En del. Men som sagt er Lorelai den eneste mor, jeg har haft,
bortset fra Soledad-barnepigen, så der er stort nedslag i prisen.
Hvor lang tid brugte du på den pige?
-Så, Luke. -Ja.
Hvordan har drengene det?
-Hvad? Hvad laver hun? -Det ved jeg ikke.
Jeg er god til visuelt at fornemme situationen dernede.
Vær sød at lade være.
Ud fra et hurtigt glimt ser du symmetrisk og velafbalanceret ud.
Han skal holde sig til boxershorts.
Her er et udvalg af, hvad vi har.
Blondiner, brunetter, rødhårede.
Høje, små, atletiske, bohemer.
Vi har dem endda med lidt ekstra på bagen,
hvis du kan lide dem sådan, Luke.
Undskyld, men skal jeg have sex med den her kvinde?
Det er en syg tanke.
Du skal ikke have sex med hende. Hun er gift.
-Du fik det til at lyde... -Vi har jøder, kristne,
muslimer, hinduer, ateister, en heks
og vil I betale ekstra, får I den bedste kvalitet: soldaterkoner.
Robuste, pålidelige og gode til at pakke.
Vent, undskyld, hun er ikke længere disponibel.
Hun har lige undfanget. Meget højt prioriteret kunde.
Lad os kalde ham... Doogie Howser.
-Mener du Neil Patrick Harris? -Lidt højere, tak.
Nu er han afsløret, men ja, det er Neil Patrick Harris.
-Hvordan kan... -Det er Neil Patrick Harris.
Hørte du det? Neil Patrick Harris.
-Jeg hørte det. -Neil Patrick Harris.
-Du ser rystet ud, Luke. -Nej. Ikke rystet.
Hvorfor tror du det?
Du er ikke begejstret for Neil Patrick Harris.
Jeg er glad på Neil Patrick Harris' vegne, hvis det er det, han vil.
Det vil du ikke? Jeg forstår.
Det er en stor beslutning.
Der er glæder, men også konstant panik og bekymring.
Er de sunde og raske? Fungerer alt? Er de kloge?
McDonald's er fyldt med universitetsuddannede middelmådige.
Og så er der naturens lotteri.
Jeg sagde til Neil:
"Er du parat til at få et virkeligt utiltrækkende barn,
der ikke ser godt ud på lærredet?
Er det okay, at dit barn
ikke bliver skuespiller, men agent?"
-Jeg må gå. -Luke, vent.
Undskyld, Paris, jeg...
Ja. Gå. Tal det igennem, jeg sender en dvd med mine bedste valg.
Jeg vedlægger også Kvinden der forsvandt.
-N.P.H. var rigtigt god i den. -Tak.
Nej.
Tak, Francis.
Skidt, kom med flasken. Vi har noget at fejre.
Jeg elsker at komme her, for det hader de.
-Nå? -De tillod først kvinder midt i 80'erne.
Og kun pæne hustruer med små fødder, ikke ballademagere som mig.
Jeg hjalp med at sparke dørene åbne.
-Tak, skat. -En fornøjelse, frk. Shropshire.
Skål for os.
Ballademagere på barrikaderne.
Jeg har fået fantastisk feedback på artiklen i Talk of the Town.
Mere end for noget andet.
Det kan jeg ikke tro.
Bogen.
-Ja. -Jeg vakler,
jeg vakler frem og tilbage.
Jeg har aldrig villet skrive om mig selv.
Mine emner er feminisme, økologi, og hvem er jeg?
Men jeg har fundet en ligestillet, som jeg kan skrive med,
en som dig... Det er spændende.
Jeg har aldrig gjort sådan noget.
Det er lige meget. Bare det er oprigtigt.
Jeg vil ses, som jeg er, med vorter og alt sådan noget.
Jeg er god til vorter.
Selv om jeg vakler og bliver forfængelig,
skal du være urokkelig.
Francis, hvad er det?
Det er flyndercarpaccio med lime og chilipeber.
Er det?
Hvem er det geni, der har bestilt den prægtige ret?
Dr. Reynolds derovre.
Kunne denne tallerken forsvinde,
så du må skynde dig tilbage
og finde en ny til den dejlige doktor derovre?
Naturligvis, Naomi.
Det er lækkert.
Alt smager bedre, når det er stjålet.
Det smager godt.
Lad os tale tidsramme.
Det tager nok otte uger at udarbejde et bogforslag til forlagene
og komme med et prøvekapitel.
Hvor meget adgang kan du give? Interviews betyder alt.
Fuld adgang, skat. Følg mig overalt, blot ikke på toilettet.
Faktisk så er det også okay på toilettet.
-Francis, hvem er den burger til? -Frk. Kipney.
Tro mig, hun vil ikke nyde den. Halvdelen går til hunden.
Så vi har kun det økonomiske at tale om.
Det kan advokaterne tage sig af.
Det er lige over. Vi er sammen om det. Ikke?
-Ja. -Okay.
Kig efter desserten nu.
Jeg fatter ikke, klokken kun er to. To om eftermiddagen.
Jeg føler, jeg har været vågen i dagevis.
Det er jetlag. Og bourbon. Jeg drak ren bourbon.
Jeg er nu en, der drikker ren bourbon midt på dagen.
Jeg må følge med Naomi, hvis jeg skal skrive den her bog.
Hun drikker lige så hurtigt, som hun taler, og hun bliver aldrig fuld.
Hun blev klogere og mere sammenhængende.
Eller også virker hun klogere og mere sammenhængende.
Det er alle tiders.
Nu har jeg noget konkret at tale om til mit næste Condé Nast-møde,
og hun nævnte reklameuddrag i Vanity Fair. Det ville være fantastisk.
Det er egentlig ikke det, jeg gør, men det er godt nok nu.
Det er penge. Penge er rare.
Jeg må være sammen med hende mere, så jeg kan lave de første få kapitler
og udbyde den og se, hvem der vil have den.
Det starter om en måned, når hun er tilbage fra Indien.
Jeg har haft en rigtig god dag. Hvad med dig?
Jeg fik leveret mit vasketøj.
-Jeg vinder vist. -Ikke sikker. Jeg elsker bukserne.
Jeg er glad for, det gik godt.
-I aften fejrer vi det. -Det gad jeg godt.
I morgen fortæller jeg, hvad jeg har hørt om Naomi Shropshire.
Jeg er ligeglad med, hun er svær.
Hun er svær og lidt underlig.
Underlig er fint med mig.
Det kunne blive stort, og det fortjener du.
Det gør jeg. Jeg fortjener det.
Sagde jeg, hun tabte skoene i klubben?
-Nej. -Jeg lagde først mærke til det, da vi gik.
Hun gik, som om hun havde sko på. Jeg nævnte det, og hun sagde:
"Jeg har glemt det et sted." Hvordan gør man det? Det sner udenfor.
-Underligt. -Underligt giver læsere.
-Det gør en god forfatter også. -De bukser har gjort dig i godt humør.
Skal du tilbage på arbejde?
Bukserne kan ikke være dagens højdepunkt.
Jeg har også konkurrence. Du bliver forfatter.
-Jeg er ikke en John McPhee. -Endnu.
Jeg sender en bil klokken otte.
-Må jeg bruge din PC? -Helt i orden.
-Hvor er boxershortsene, jeg bestilte? -Hushjælpen lagde dem i skabet.
-Jeg har brug for noget. -Dit lykketøj?
Dril ikke.
Jeg driller ikke. Det er fedt tøj.
Du havde det på, da jeg så dig i Hamborg.
Er her noget, du ikke vil have, jeg skal se?
Som kropsdele?
De er med på listen.
Nej, den anden piges ting.
-Intet. -Okay.
Det ville jeg ikke gøre.
Sådan at efterlade ting...
-Jeg anklagede ikke... -Det ved jeg.
Vi har en aftale. Hvad der sker i Vegas, bliver i Vegas.
Ja.
Nå vi forlader Vegas, glemmer vi Vegas,
indtil vi er tilbage i Vegas, så er det bare os i Vegas...
Hjælp mig.
Vi ses klokken otte.
-Din telefon. -Hvad siger den?
"Paul middag. Glem det ikke."
-Møg. -Det er en masse udråbstegn.
-Jeg glemte det. -Det var bukserne, ikke?
-Gå. Vegas. -Ja. Vegas.
Jeg må slå op med den fyr.
-Undskyld, kodeord? -Vaffelhusbutterbob.
-Sødt. -Er det ikke?
Okay, jeg er her nu.
I to, sæt jer derovre.
Der er ingen tilbagesendelsespolitik. Det er en baby.
Jeg ringer, og ser, om hun vil,
men sidst var det Brad, der bragte det til ende.
-Hej, Luke. -Paris, hej.
Kan du give dem en salat uden croutoner?
Vil de have en Cola light, sig nej.
-Jeg ville undskylde for forleden. -Det behøver du ikke.
Jeg er gammel i gårde,
og jeg kan blive lidt for direkte.
-Jeg har vist skræmt dig. -Slet ikke.
Du skal bare vide, jeg er god.
Jeg er fertilitetsverdenens konge.
Jeg har de bedste produkter og vil gerne hjælpe.
-Det sætter jeg pris på, men... -Okay.
Du kommer fra en lille by. Du får mælk fra en ko.
Faktisk får alle mælk fra en ko.
Så jeg vil gøre det lidt mere hjemligt for dig.
Piger, I skal hilse på Luke Danes.
Jill og Jane er to af mine bedste avlsdyr.
Undskyld?
Jeg tænkte, I kunne snakke lidt.
Stil dem spørgsmål. Læg arm med Jill.
Du bliver behageligt overrasket.
Guldsmedekroen.
Michel, få Lorelai i røret.
-Hvem er det? -Michel.
Luke. Hvor rart at høre din sirenesang.
Fortæl Lorelai, at der er to avlsdyr her, som vil lægge arm,
-og jeg har brug for hendes hjælp. -Hvad?
Paris?
-Rory, hej. -Hvad laver du her?
-Jeg arbejder. -Her?
-I fald livmoderen er gammel eller slidt. -Jeg lagde ikke på.
-Spiser du? -Nej, jeg skal bare have kaffe. Jetlag.
Så skal jeg over til dig. Kan jeg sove hos dig?
-Ja da, du har nøglen. -Find hende.
Jeg har først et ærinde. Vil du med?
Ja. De damer, jeg er tilbage om lidt.
Undskyld? Jeg tror ikke, wi-fi virker.
Stort "B" i "butter." Ja, jeg er her stadig, Michel.
-Luke! -Ikke nu, Taylor.
Hvornår så? Jeg har ringet, lagt beskeder,
jeg har skubbet sedler under døren om natten.
De gik direkte til FBI.
Jeg ved, du har haft septiktank-problemer.
Taylor, kan du se, at folk herinde prøver at spise?
Ja. Jeg ved, hvad der sker, når de har spist.
Den virker stadig ikke.
Luke, jeg elsker den her by. Elsker du den her by?
-Nej. -Undskyld mig.
Mon det store "B" er i "bob"?
Jeg synes, byen er bestemt til storhed.
Alt er til stede.
Det er kun et spørgsmål om at finde det særlige,
-der gør den helt speciel. -Et kloaksystem.
For når man har et kloaksystem,
er man del af noget større end én selv.
-Som universet, bare mere hygiejnisk. -Taylor...
Beklager. Kodeordet virker stadig ikke.
Selvfølgelig virker kodeordet ikke! Det er falsk!
Han har opgivet falske kodeord,
lige siden han har fået wi-fi her!
Hvor dumme er I egentlig?
Han vil ikke udlevere sit kodeord,
for han vil ikke have, I tjekker jeres Facebook her,
svarer på e-mails, YouTuber Zoella,
eller hvad fanden I ellers laver.
Det er ikke et kontor, det er en café. Gå hjem!
Betal for wi-fi! Det gør jeg.
Jeg kan ikke...
Ved I hvad? Pyt med det.
Jeg tog fejl. I fortjener ikke toiletter, der aldrig er tilstoppede.
Taylor!
Mener du det?
Nu da jeg har fået...
Fandens til uge.
-Hov! -Møg!
Kom tilbage!
Hold op! Hvad er der med dig?
Det har jeg sagt. Min by, mit hjørne!
Men jeg er din søster!
-Det er ikke bevist. -Spørg mor!
Mor lyver! Du må hellere løbe, lillesøster!
Det var slut det øjeblik, han ville lave noget kreativt.
Du og Doyle har forladt hinanden.
Han er filmforfatter nu. Har du været i biografen for nylig?
-Jeg ved det. -Pludselig går han i jeans
og falmede rockT-shirts til 200 dollar med bands, han aldrig har set.
Han flyver ud til "kysten," som om det her ikke er en kyst.
Han drikker vodka, fordi der er færre kulhydrater i.
Han begyndte at sælge ting, og jeg tænkte, at det ville holde.
Det gør mig ondt.
Det er okay. Jeg slår ham ihjel i retten.
Jeg bruger T-shirten med Def Leppard til vinduerne.
Jeg har ventet en halv time! Det er hundekoldt.
Det skulle du have tænkt på, da du gav mig fire stjerner sidste gang.
Vil du ikke prøve på at gøre det på en pæn måde?
I har børn, og I havde et godt samarbejde.
Det var før, Brett Ratner gav ham nøgler til poolhuset.
Godt, de damer. I er nået frem.
-Tak, Kirk. -Det er så lidt. Vend tilbage.
-Har Lane en forlængerledning? -Jeg ser efter.
Jeg ved, I var venner,
men optrappes situationen, og vi skal vælge side...
-...så bliver det Paris. -Tak.
Kan du sige, han kærtegnede dig til julefesten
-som vidnesbyrd? -Nej.
Men jeg har kun dig. Vores barnepige ligner Benicio Del Toro.
Du er her.
Husk at ringe til min mor, så I kan give mig stjerner!
Lane, du husker Paris.
Ja, hej.
-Har du stadig brug for dine kasser? -Helt klart.
Kirk, hold op!
-Zach har stillet dem frem. -Ikke noget at tale om.
-Tak, Zach. -Se ikke på mig. Jeg er ikke mig.
-Hvad leder du efter? -Mit lykketøj.
-Er det som en heppekorsuniform? -Præcis.
-Er det jeres hjem? -Jep.
-Hvem får det, når I skilles? -Hvad?
-Lane, er det ham? -Nej!
Rory, tager du det ekstra værelse?
-Nej, tag du det, Brian. -Drak du mere øl?
Der skulle være noget her.
-Kan jeg hjælpe? -Ja. Kig den her kasse igennem.
Jeg leder efter en rød kjole med skørt.
Okay, rød kjole med skørt. Den er pæn. Tag den på.
Nej, det skal være mit lykketøj.
Mit Condé Nast-møde er om to dage. Jeg skal finde det tøj.
-Er han sig selv nu? -Nej!
Jeg har ikke bedt om den her forfremmelse.
Der er intet galt i at tjene til føden.
Det er ikke her.
Jeg er mig. Steve! Kwan! Kom herind!
Hjælp tante Rory med at finde sit tøj.
-Hvem har gjort dit arbejde? -Hvad?
-Dem. Friedman? -Jeg...
-Rasouli? Mendelssohn? -Jeg havde dem lige.
Fint. Sig ikke noget.
-Hej. -For at svare på alle dine vilde beskeder
så har du intet på renseriet.
-Rotter. -Seriøst, det var Kopelson, ikke?
Det var unaturligt. Din mands klunker er usymmetriske.
Hvad?
Det er ikke her. Måske er det hos bedstemor.
-Hvordan var London? -Alle tiders.
-Hvor boede du? -Hos Didi. Han er den samme.
Jeg elsker du har en ven, der hedder Didi. Det er så fredageftermiddagsagtigt.
Har du talt med bedstemor?
-Hvorfor? -Der har været stille efter udbruddet.
-Jeg har haft travlt. -Ring til hende.
-Opblød situationen. -Ja.
-Hvornår? -Når det føles rigtigt.
-I er begge stædige. -Hun begyndte.
Burde vi ikke være langt mere overbærende?
Hun har mistet sin mand.
Havde du tænkt på, vi ville have bedstemor uden bedstefar?
-Nej. -Kontakt hende.
Fint. Det gør jeg.
Fint. Måske kan du finde mit tøj, nu du er her.
Studenten overgår mesteren.
-Fedt. -Hvad?
Mit Condé Nast-møde blev udsat igen.
Øv, skat. Så får du alligevel ikke brug for tøjet?
Går du?
-Manner. -Hvad nu?
Stakkels Paul.
-Hej, du skal... -Jeg ved det.
-Godt, lad os gøre det her. -Ja!
Mener de det?
En, to!
-Mor? -Hola, hallo.
Mor!
Tag kassen, og stil den nedenunder.
Kom op igen, og tag de her gaver.
-Mor, er du der? -Lorelai? Jeg vidste ikke, du kom.
Pokkers!
Berta, de kasser skal ud.
-Hvad? -De skal udenfor.
Tag kasserne. Fint.
-Har du ringet? -Har jeg?
For i dag er en meget dårlig dag.
Hvad sker der? Hvem er alle de folk?
-Det er Berta. -Jeg kender Berta.
Det er Bertas mand.
Nej, det er Bertas mand, det er hans bror,
-og jeg tror, det er nogens forældre. -Og børnene?
Jeg troede, de var hendes, men nu er jeg ikke så sikker.
-Det er okay. -Mor, kan vi få et øjeblik.
Fint. Kan I give os et øjeblik alene?
Mor, "alene" virker som tom snak.
Hvordan skal jeg ellers kommunikere med dem?
Leonard Marlins datter arbejder i FN, og jeg fik hende over.
Hun ved heller ikke, hvad de taler.
Hvad foregår der her, mor?
-Du mener med huset? -Begynd med huset.
Jeg rydder op i mit liv.
-Kender du Marie Kondo? -Nej.
-Gør du ikke? -Nej.
-Hun er japaner. -Okay.
-Kender du hende så ikke? -Japaner?
-Ja. -Nej.
Hun skrev en bestseller om oprydning. Så jeg rydder op.
Jeg begyndte at få klaustrofobi.
Jeg vågnede om natten og følte, huset lukkede sig om mig.
-Jeg kunne ikke trække vejret. -Det kender jeg.
En af damerne i min haveklub købte den her bog:
Magisk oprydning.
Hun sagde, det gjorde alt bedre. Hører du efter?
-Magisk oprydning. -Kender du den?
Skrevet af en japaner, Marie Kondo?
-Ja. -Nej.
Folk sværger til hende.
Hun siger, man skal tage alt, man ejer, og anbringe det i bunker på gulvet.
Så tager man hver ejendel op og holder den i hånden.
Hvis den skaber glæde, beholder man den, gør den ikke, er det ud.
Ingen glæde.
-Han tager spisestolene. -De bringer mig ikke glæde.
Den her kasse skal klæbes til.
Hvis jeg i øvrigt får en kronisk sygdom,
vil jeg flytte til Washington og dø. Det får man lov til der.
Dø? Lader de én dø?
Med værdighed og med ens egen tidsramme.
Jeg vil dø der og så bringes tilbage her til begravelsen.
Det koster en formue, har jeg fundet ud af.
I pengeskabet er der en kuvert, hvorpå der står "penge til ligtransport."
Jeg kunne også tage til Vermont,
men der har vi været på ferie, og det var skrækkeligt.
Egern.
Så det er Washington.
Det er midt om dagen.
Smag. Se, om den bringer dig glæde.
Du godeste. Jeg har ikke siddet ned i seks timer.
Skål.
Kom nu, mor, tal til mig.
Hvorfor har du jeans på?
-Hvad? -Det er skræmmende.
Jeg begyndte processen med mit skab.
Intet bragte mig glæde, så jeg løb tør for tøj.
Ved ikke, hvor de kommer fra.
-De er mine. -Er de?
Så du ikke Billy Squier-mærket på bagen?
-Du kan få dem tilbage. -Jeg har ikke savnet dem.
Jeg må fortsætte arbejdet. Køkkenet står for tur.
Stop. Der vil ikke være noget tilbage.
Det er okay. Det, jeg har, vil bringe mig glæde.
Mor...
...intet vil glæde dig lige nu.
Intet. Din mand er lige død.
Og når du senere opdager, at du har givet dine kæreste ting væk,
og du vil finde Marie Kondo og dræbe hende.
Så kommer du i fængsel med de der jeans på,
og Winchester Mystery-familien bor her i dine balkjoler.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. -Gøre hvad?
-Leve mit liv. -Mor...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op.
Jeg har glemt, hvor jeg sover i sengen.
Jeg var gift i 50 år.
Halvdelen af mig er væk.
Du forstår det ikke.
-Jeg forstår det. -Det kan du ikke. Du er ugift.
-Luke og jeg er så godt som gift. -Nej, I er bofæller.
En dag finder du en ny bofælle.
Jeg havde en rigtig partner i 50 år, og nu er jeg alene.
Følger du stadig din sorggruppe?
-Du gode gud, nej. -Hvorfor ikke?
Alle de kvinder med røde næser og billige sko.
-De sidder og beklager sig. -Irriterende sorggruppe.
Når det er min tur, er tiden udløbet.
Jeg har problemer. Jeg kan ikke hjælpe dem.
Hvad med at se en på enehånd?
-Hvad mener du? -Bare du og dem.
-Hvem? -Bare en person.
-Hvad for en person? -En almindelig person
med et kontor og et recepthæfte.
-Du mener en psykiater. -Det ville også virke.
-Jeg skal gå i terapi. -Til du kommer på fode igen.
Jeg vidste det. Du har syntes, jeg skal gå i terapi,
lige siden du så Tony Soprano-serien.
Nej da. Han fik det ellers til at se sejt ud.
-Nej. -Hvad kan det gøre?
Jeg er ikke skør.
Nej. Du lider. Det er ukendt territorium.
Hvis det hjælper, hvad kan det så skade?
-Jeg tænker over det. -Okay. Men overvej det virkelig.
-Det vil jeg. -Gør du det, så forpligt dig.
Engager dig virkelig.
-Ja. -Hop i med begge fødder.
Fem, seks dage om ugen. Klø på som Woody Allen.
-Jeg har forstået. -For han er helt normal nu.
Jeg lover det, Lorelai.
Jeg må hellere få mit soveværelsesmøblement tilbage.
Men først vil du så ikke...
Hvad?
Gud, ja.
Danesy-knægt!
Så nu klædes hunden også ud uden for huset?
Den ville vise sig. Det er en helt ny verden.
Jeg kan kun støtte med kærlighed og ikke dømme.
-Så det er mig. -Ja.
-Og det er... -Dens bestillingsseddel og blyant.
Okay. Og baseballkasketten?
Hovedet er for stort. Dine er små.
Okay, lad os tage et glas.
Min mand!
-Vil jeg vide, hvad der er... -Nej.
-Nej, det vil du ikke. -Okay.
-Hvad? -Ikke noget.
-Hvad så? -Paris sender fotos af mulige...
Hun er høj. Vil du starte et basketball-hold?
Sagde du ikke, vi ikke gjorde det?
Jeg sendte en mail om, at vi overvejede.
-Overvejer? -Vender tilbage?
Bare sig nej.
-Det er at overveje. -Nej.
Det betyder, vi måske gør det. Gør vi det måske?
-Nej. Du sagde nej. -Og du sagde nej.
Vi sagde begge nej.
Vi har ikke brug for en rugemor.
Sådan. Lad os få et glas.
To store gløgg.
Hej, Kirk. Holder du fri fra Ööö-ber?
-Jeg ved ikke, hvad du taler om. -Det gør du.
-Nej. -Kirk, Ööö...
Hold op med den lyd.
Hvis nogen fra Uber eller nogle af deres flotte advokater kontakter jer,
så sig, det var min bror og ikke mig,
der hensynsløst tilsidesatte varemærkelove og begik svig.
Dirk har altid været en skuffelse for familien.
-Jeres gløgg. Næste! -Kirk...
Okay. Din bil er færdig.
Jeg garanterer ikke, den kommer hjem eller forlader tankstationen.
Det vil jeg vædde med.
Tag den. Den løber i tomgang. Jeg vil nødigt slukke.
Vi kommer. Elsker dig.
Køb en ny bil.
-Hvor er Paul Anka? -Han jager skøjteløbere.
Hej, mor.
-Du svarede. Du svarer aldrig. -Det gjorde jeg.
-Det gør jeg da. -Er du fuld?
Hvad kan jeg hjælpe med?
Du skal bare vide, jeg har fulgt dit råd.
-Er du fuld? -Jeg har fundet en terapeut.
-Det er løgn. -Linda i min haveklub er bipolær,
så jeg spurgte, om hun kunne anbefale en.
-Godt tænkt. -Hun er en dejlig kvinde.
-Linda? -Nej. Terapeuten.
Linda er et mareridt. Hun græder, hvis teen er kold.
Men terapeuten er vidunderlig. Meget smagfuldt kontor.
Hun tænder et lys, der dufter godt. Jeg købte et til derhjemme.
Det lyder alle tiders.
-Jeg kan finde et til dig. -Ja.
Jeg går en gang om ugen, og vi taler bare. Taler om alt.
-Eller ingenting, hvis jeg vil. -Det lyder godt, mor.
Jeg skulle smide bogen af Marie Kondo ud.
-Jeg kan allerede lide hende. -Gennemsnitsloven.
Jeg har købt en notesbog og skriver ned, hvad jeg vil diskutere med hende.
-Så jeg ikke glemmer det. -Meget klogt.
-Jeg sagde, det var din idé. -Gjorde du?
Det gjorde jeg. Tak, Lorelai.
Tak for forslaget. Jeg tror, det var præcist, hvad jeg havde brug for.
Jeg er så glad, mor. Virkelig.
Jeg ville elske, du mødte hende engang.
Måske kan du tage med næste gang.
Jeg vil elske at møde din terapeut, mor.
Virkelig? Jeg har tid tirsdag kl. 15.
Tirsdag er fint.
Vidunderligt! Du vil elske hende.
-Skal jeg sende adressen? -Ja.
-Så ses vi. -Ja, mor. Farvel.
Hvad nu?
-Hvad er der galt med dig? -Hvorfor?
Du går i terapi med din mor!
-Nej. Hun vil have, jeg møder hende. -Jo, du gør.
-Hvad tror du, det betyder? -Luke, hør nu.
Min mor fulgte mit råd. Forstår du, hvad jeg siger?
Hun fulgte mit råd.
Det er aldrig sket før.
Hun har det godt med det og vil have, jeg skal møde hende...
Møg! Jeg skal i terapi med min mor.
-Åh nej. -Kom her.
TIL MINDE OM EDWARD HERRMANN
Oversat af Maria Kastberg