EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
-Jeg forstår at de vil kjøles ned. -Menneskets natur.
Men for å nå bassenget, må de gå i den varme sola.
-Da blir de varmere. -Det er ulogisk.
Det er bare kaos.
-Magealarm. -Jøssenavn.
Hvis poenget med aktiviteten er å kjøle seg ned i vannet...
Dette høres bra ut.
...kan de ikke bli hjemme?
-Og ta et bad. -Ikke sant?
Upåklagelig logikk.
-Herregud. -Bare vær naken.
Og badevann inneholder ikke ekle kjemikalier.
Klor, algemiddel.
Og kroppsvæskene vi ikke skal nevne.
-Barnetiss. -Vi skulle ikke nevne det.
Litervis med barnetiss som vannet fylles med i denne stund.
-De burde ikke ha drikkefontene. -All den væsken må ut en gang.
Folk tenker ikke.
-Herregud. -Hva er det?
Det er Pat.
STARS HOLLOWS OFFENTLIGE BASSENG SOMMERSESONGEN BEGYNNER MINNEDAGEN
SOMMER
-Alt trygt. -Dette stedet er et minefelt.
Hei, folkens.
Alt i orden. Det er Andrew, med skjorte.
-Gudskjelov. -Velkommen tilbake, Rory.
Jeg er ikke tilbake. Bare midlertidig her.
-Jeg har hørt noe annet. -Nei.
På bokhandelen snakket alle om at du er tilbake.
-Det er jeg ikke. -Greit.
Spre ryktet.
Har dere hørt det? Noen har vandalisert armringhytta.
-Å nei. -Hengslene er bøyde, låsen ødelagt,
og ungene får hetta, for de får ikke tak i armringene.
Velkommen tilbake.
-Jeg er ikke tilbake. -Ser sånn ut.
Luke donerte penger til den hytta. Han blir nok sint.
Glem Luke. Steve og Kwan er rasende.
Det er to av dem. Når de er sinte, er de som fem koreanere,
og de retter det koreanske sinnet mot meg og Lane.
Hvor er de?
Ved drikkefontenen, så skal de bade.
-Jepp. -Så klart.
Og hvis dere ser noe oppblåsbart, gi beskjed.
-Ser ut som om hun er tilbake. -Det er hun ikke.
Det er varmt!
Vet ikke hvorfor vi kommer hit.
-Velkommen tilbake. -Er ikke det.
-Fint å ha Rory tilbake. -Ja!
Det var logisk. Jeg har alltid villet studere kjemi.
-Jeg elsker kjemilaber. -Jeg også.
-Glassbeger, skrutvinger. -Prøverør, gassbrennere.
Men jeg elsker også filosofi. Metafysikk? Får ikke nok.
Jeg havnet i trøbbel for å jukse på en metafysikkeksamen.
Jeg stirret inn i sjelen til nabogutten.
-Tok du metafysikk? -Det var Woody Allen.
-Tok Woody Allen metafysikk? -Det er fra Annie Hall.
-Jeg ser bare tyske stumfilmer. -Jeg husker den fasen.
-Når fikk du hull i nesen? -Les Grunnloven.
Jeg er 22. Jeg får besmykke kroppen min slik jeg vil.
Du har rett. Ta alle hullene du vil.
-Blir du med? -Når jeg kan.
Jeg tok noen flotte lingvistikk-kurs.
Det er jo MIT. Noam Chomsky går rundt.
Jeg har møtt ham. Snakket med ham, lo med ham.
Han er idolet mitt.
Kjenner man Noam, elsker man Noam.
Er denne på?
-Hvorfor reiser du deg? -Jeg skal hente ost.
-Jeg kan gjøre det. -Jeg kan.
Hva skal du gjøre før mastergraden?
Jeg skal reise med venner.
Vi skaffer stemmer for å gjøre hasj lovlig.
-Hvorfor? -Det handler om borgerrettigheter.
Og om hasj.
Du gjorde det mindre gøy.
-Røyker du hasj? -Nei.
-Hva skal vi se? -The Returned.
Den franske?
Vet ikke hvor lenge jeg holder ut.
Kom igjen. Ta litt NoDoz, drikk litt kaffe.
Vi må bryte dette tragiske mønsteret ditt.
Hvilket mønster?
Vi kommer oss gjennom én og en halv episode,
-så blir han trett og sovner. -Jeg står opp kl. 05.00.
Så vil han ikke se på før om en uke.
Og da har han glemt første halvdel av den oppgitte episoden
og hele episoden før det.
Så må vi begynne på nytt.
Da havner du i seriefengsel, Luke.
Jeg skal skaffe advokat. April, studer juss.
Advokater er fascister.
Husker du første episoden vi så?
Ja, det er mange franske folk i en småby.
-Og noen av dem er døde. -Jaså?
Herregud.
NYE TALEBESKJEDER. FIRE
Som en tidsmaskin. Er det rart å være tilbake?
-Jeg er ikke tilbake. -Ikke?
Nei. Eller, jeg er her nå, men... Bare glem det.
Hei igjen.
-Så jeg røyker hasj. -Jeg forstod det.
Ikke si det til pappa.
Tror ikke han bryr seg. Bare ikke kjør gaffeltruck.
Akkurat. Gaffeltruck. Du er veldig morsom.
-Takk. -Jeg er ikke særlig morsom.
Jeg jobber med det. Kjøpte en vitsebok.
Så bra.
Det er vanskelig å være morsom på college for tiden.
-April? -Jeg har ikke møtt Noam Chomsky. Jeg løy.
Jeg har bare røykt hasj én gang.
-Jeg spiste så mye ost etterpå. -Det går bra.
-Jeg er fortsatt på leting. -Det er helt greit.
Jeg tror jeg har panikkanfall.
Vil du ha noe? Vann?
-Det er bare rart her. -Hva mener du?
At du er hjemme på barnerommet ditt.
Jeg er ikke tilbake.
Det er som et postkort fra den virkelige verden.
-Skal vi gå tilbake til mamma og Luke? -Neseringen gjør vondt.
-Kom inn hit! -Om et øyeblikk!
"Kjenner man Noam, elsker man Noam." Nå forstår jeg.
April har litt panikk.
-Hva? April! -Det går bra. Rory ordner det.
Hun ser så voksen ut, men hun er bare en unge.
Hun vil at Rory skal ta ut neseringen.
Jeg kan ta den ut. Hater den.
Hun vil til Tyskland. Har jeg sagt det?
Hun liker tyske filmer.
Hun skal bo med noen utvekslingsstudenter hun traff.
Hvor skulle hun fått pengene til Tyskland fra?
-Meg. -Jaså?
-Hvor ellers? -Hun kan finne jobb.
-Jeg klarer det. -Sikker?
Ja.
Hun har bare delvis stipend.
Du må betale resten.
Hvis hun skal ta master...
-...kan jeg kanskje hjelpe... -Jeg klarer det.
Greit.
April er min. Jeg klarer det.
Greit. Du klarer det.
Rory viser henne stress-steppingvideoene.
Velsigne den jenta.
-Ace, hei. -Vekket jeg deg?
Skulle ønske.
Jeg har vært på telefonen med Kina i en time.
Han nektet å snakke saktere. Tidssonene knuser meg.
Hvorfor har ikke alt samme tidssone? De suger.
Ja. De suger.
-Går det bra? -Greit, sikkert.
Vet ikke helt. Jeg har rart humør.
-Kan jeg hjelpe? -Nei.
Ja.
Jeg vet at jeg skal komme om et par uker, men...
Ikke avlys nå.
Jeg har billetter til Matilda, hesteridning,
det kommer et sirkus til byen.
Jeg avlyser ikke. Jeg tenkte bare...
Jeg gjør ikke så mye for tiden, og jeg tenkte jeg kunne komme tidligere.
I morgen, kanskje.
Går det bra?
Greit. Vi kan gjøre det denne uka.
Vi gjør det spesielt. Favorittstedet ditt, Dorchester eller Savoy.
-Må jeg bo på hotell? -Tja...
Er hun i byen?
Ja.
Hvor lenge?
Har hun flyttet inn?
Ja.
Når?
-Et par uker siden. -Greit.
-Skulle du si det? -Så klart.
Så du vil at jeg skal vente på et hotell til du kommer deg unna for å treffe meg?
-Nei. -Som en geisha?
-Det er urettferdig. -Jeg vet det.
Jeg visste om Odette. Jeg bare...
Et hotell... Det er rart.
Det trenger det ikke være.
Kan vi ikke bare følge planen?
Kom om tre uker, så finner vi ut av det.
Vær så snill?
Rory?
Greit. Noen uker.
Jeg gleder meg.
Ja. Jeg også.
Herregud. Kjenn på det.
-På hva? -Det er ikke glovarmt.
De har klimaanlegg. Vi trenger ikke svette som griser lenger.
Unntatt Kirks gris.
-Hei. Glemte å si velkommen tilbake. -Jeg er ikke tilbake.
Velkommen. Visste alltid du ville komme.
Du tok feil, Bootsy. Jeg har ikke det.
-Det ser sånn ut. -Velkommen tilbake.
-Snakk med hverandre. Vær så snill. -Digger du lufta?
Første sommer uten klissete armhuler.
Så flott.
-Hørt om Gjengen rundt 30? -Nei, hva er det?
En gruppe folk rundt din alder.
De var på college, så i den virkelige verden,
og den spyttet dem ut som gammel tyggis, og nå bor de hjemme igjen, som deg.
-Jeg gjør ikke det. -Og de henger sammen.
Der er de.
Så ta frem skoene og ballen, for i morgen skal dere på bowling.
Jeg har ingen av delene.
Visste du om Gjengen rundt 30?
Ja, det gjør alle. Hei, folkens!
Ikke oppmuntre dette.
Greit, alle sammen, ro ned.
Jeg håper dere nyter den deilige, kjølige luften her inne.
Og jeg håper dere kommer til å nyte kveldens store kunngjøring.
-Spennende. -Kom med det, Taylor.
Mine damer og herrer, Stars Hollow skal...
Hva i helvete er det?
-Hva? -Hva er det?
-Jeg hører ikke! -Det er klimaanlegget!
Det hørte jeg.
Det føles som et jordskjelv!
-Jordbærkake? -Hva?
Du sa noe om jordbærkake!
Taylor, skru det av!
Nå vil jeg ha kake!
Jeg kan ikke! Det gjør det automatisk!
Dette kommer til å gi Gjengen rundt 30 panikk!
De er veldig sarte!
Må kanskje tilpasses litt.
Tilbake til kunngjøringen. Men først, litt bakgrunnsinformasjon.
Turistantallet om sommeren har gått ned.
Selv ved bassenget har salget gått ned,
og det skyldes nok den nylige kriminaliteten omkring armringhytta.
Hva har hendt med armringhytta mi?
Trodde du ville skjule at den kom fra deg.
Jo, men den er jo min.
Late, ville sommerdager-tilstelningen nærmer seg, og det vil hjelpe,
men vi tenkte at en stor begivenhet ville skape ny entusiasme
så vi får turister på besøk. Derfor...
...er det en glede å kunngjøre... Stars Hollow: musikalen!
-Jeg elsker det! -Høres gøy ut.
Dette blir en fortryllende musikalsk historie om Stars Hollow.
Manus og tekst av meg.
Musikk av en svært talentfull ung komponist.
Han bodde i Brooklyn.
Nat Compton.
Nat sitter på enden av første rad.
Han skal også regissere.
Applaus for ham.
Med krystallsverd ville han vært en hvit vandrer.
Den største utfordringen blir den kvinnelige hovedrollen.
Hun må være en flott sangerinne, en ypperlig skuespillerinne,
en smidig danser, en fingerferdig spikker.
-Må hun spikke? -Eller late som.
Hvordan kan man late som?
Man ser om det ikke faller ned trefliser.
Kom igjen, produksjonsverdien er viktig.
Det jeg trenger fra dere i kveld, er frivillige
til musikalens veiledningskomité.
Dere skal komme på noen av forestillingene og gi oss ideer
for å gjøre den bedre. Hvem er med?
-Det høres gøy ut. -Hva da?
Veiledningskomiteen. Jeg skal melde meg.
-Har du tid? -Halv ni.
-Han spurte om du har tid! -Jeg ga ham klokka!
-Til komiteen! -Jeg finner tid.
-Jeg melder meg også på! -Babette, advar oss!
-Det høres gøy ut. -Skikkelig gøy.
Jeg håper forestillingen lykkes slik Taylor vil!
Igjen, advar oss.
Vi må virkelig fylle salen!
Hvis Taylor vil fylle salen, bør han komme seg på scenen og danse rundt
i de løse Taylor-underbuksene sine.
Helt uten kontekst.
Hvem vil være med i veiledningskomiteen?
-Jeg. -Jeg også.
-Jeg blir med. -Så Lorelai, Tom og Sophie.
Jeg er med.
-Jeg kan bli med. -Jeg også.
Jeg elsker samfunnsånden deres.
Timeplanen blir lagt ut.
Så til vår siste sak.
Dette er dessverre mindre hyggelig.
Gjelder dette armringhytta?
Hvem bryr seg om armringhytta?
-Ikke jeg. Bare nysgjerrig. -I så fall kan du vel gifte deg med den?
Etter 89 år med kontinuerlig drift skal Stars Hollow Gazette legges ned.
-Tuller du? -Jeg kommer til å savne kupongene.
-Jeg vil savne diktet på forsiden. -Ja, årstidens dikt.
Hvorfor skal den legges ned? Penger?
Nei, den hadde fortsatt profitt.
Men avisens redaktør, Bernie Roundbottom...
Kom igjen.
Bernie skal slutte som redaktør, og ingen er kvalifisert til å ta over.
-Ja vel. -Det varte lenge.
Åttini år er ikke ille.
Seriøst? Er jeg den eneste som er sjokkert?
Jeg diskuterte muligheten for at Gazette skulle legge ned
på et tidligere møte, før du kom tilbake.
Jeg er ikke tilbake.
Antok Gjengen rundt 30 ville gitt beskjed.
Jeg er ikke sammen med dem.
Så med mindre noen vil ta opp noe annet...
Hva med armringhytta?
Seriøst? Få dere et rom.
Hva med den? Den er ødelagt og nede for telling.
Har de funnet dem som ødela den?
Lurer på hvordan barna til Luke og armringhytta vil se ut.
Kan du holde munn?
Unnskyld, alle sammen.
Nesten alle sammen...
Det å legge ned Stars Hollow Gazette, med dens tradisjon og historie,
uten engang å kjempe imot, det virker...
...galt.
Den skal uansett legges ned. Ha en god kveld!
Vent. Hva med armringhytta mi?
-Den venter i senga di. -Hold munn, Bootsy.
-Jeg tror anonymiteten din er ødelagt. -Pokker ta.
Hvis ingen andre bryr seg, gjør ikke jeg det heller.
Sånn skal det låte.
Jøss, det er varmt i dag.
Lummert. Det er det det er.
Brandon, det er tomt.
Takk, Brandon.
Jeg er vill etter den gutten.
Mange tilbakevendende favoritter i dag.
-Gamle smørrumpa. -Og vår gode venn, Ryggflesk-Pat.
-Si meg, er han fra Maryland-Ryggfleskene? -Det tror jeg.
Jøss, de ødela virkelig armringhytta.
-Kan den fikses? -Jeg prøver.
Unnskyld, Mr. Hasselhoff?
LIVVAKT
-Vil ikke snakke om skjorta. -Nei vel.
Litt til høyre, Dewey.
Dewey, det ville hjulpet om du flytter parasollen etter sola.
-Ja vel, frue. -Jeg ba ham kalle meg det.
Du er skamløs.
Hei! Ikke stup fra kanten slik! Vi har regler!
Greit, det er nok. Alle ut av bassenget.
Med det samme. Kom igjen. Ut!
Gi ham en livvaktskjorte, så går det rett til hodet på ham.
Jeg er søvnig. Jeg tar en lur, Brandon.
-Ja vel, khaleesi. -Den er også bra.
Natta.
-Du er tilbake! -Nei.
-Jeg snakker med Michel. -Hei.
Hallo, Rory. Jeg kom tilbake i går.
-Hvordan går det på vertshuset? Bra? -Tja...
Flott. Frederick tvinger meg til å omgås barna her,
så jeg er vant til dem når vi har skaffet vårt eget.
Heter det "skaffe dem"?
-Eller får dem. -Samme det.
Farskapet kommer bare til å bli mye skuespill for meg.
Greit. Ha det.
Jøss.
Han ringte ikke engang og sa at han var tilbake.
-Han er fransk. -Det er mer enn det.
Stars Hollow Gazette var den første avisen jeg leste.
Gazette.
Kjærligheten min til ord kom derfra.
-Herregud. -Hva er det?
-Innkommende. -Hei sann.
-Hei, Pat. -Hei, Pat.
-Velkommen tilbake, Rory. -Jeg er ikke tilbake, ry... Eller, Pat.
Er dere bassengfolk? Det trodde jeg ikke.
-Du... -Nei.
-Bare av og til. -På en måte.
-Jeg må gå. -Greit.
-Ses, Pat. -Ses.
Det er så stressende her.
Dewey? Tilpass.
Det ser morsomt ut.
Vi har informasjonen din her.
Hold fast i notene dine og gi dem inn.
Hallo.
-Hallo. -Hei.
Hei, Babette, Patty.
Vi jobber her!
Har du notene dine, herr høy, mørk og hei sann?
-Jepp, alt klart. -Kevin?
Hyggelig, men jeg tror jeg skal kalle deg "møtes i morgen".
Babette, nei.
Der er køen. Lykke til, Kevin.
-Jøss, tusen takk. -For en hindring.
Ikke oppmuntre henne.
Gå. Stikk.
Lorelai!
-Herregud. -Kjenner vi henne?
Claudia!
-Herregud. Hei! -Hei.
Skal du også prøvespille?
Nei, jeg gikk bare forbi med dattera mi.
-Er dette Rory? -Ja, dette er Rory.
Rory, dette er Claudia.
-Hallo. -Psykologen min.
Hallo!
-Hei. Er du med på dette? -Jeg er med i veiledningskomiteen.
Kan du legge inn et godt ord for meg?
Absolutt.
-Alle monner drar. -Antar det.
Så, tvi eller noe.
Hva?
-Skal ikke hun fikse deg? -Tror det.
Du er fortapt.
Jeg er i den syvende himmel. Vi har klart det. Funnet hovedrollen.
-Så flott, Taylor. -CV-en hennes var utrolig.
Så mange spillejobber. Hun synger, danser og spikker.
Bare se på henne. Og se på de beina.
Hun er den vakreste kvinnen jeg har sett.
Bortsett fra meg?
Nei, hun er nok den deiligste kvinnen jeg har sett.
Og hun var Kinky Boots.
-Du mener at hun var med i Kinky Boots. -Hun spilte hovedrollen.
Hun var Kinky Boots.
Men hun heter ikke det.
Ingen figur heter Kinky Boots. Jeg så forestillingen.
Jeg også.
Unnskyld meg, mine damer, jeg må jobbe videre.
Stars Hollow skal sette opp en musikal, og ingen fra Gazette dekker det.
Hvorfor ikke? Fordi Stars Hollow Gazette ikke fins.
-Det suger. -Det suger? Er det alt?
Den jenta var Kinky Boots.
Hun var med i Kinky Boots! Ingen heter det!
-Det stemmer ikke. -Jeg så forestillingen to ganger.
Stars Hollow Gazette kan ikke bare dø.
Det er ikke Spotlight ved Boston Globe.
Den avdekker aldri en gruppe overgrepsprester,
men vi har bare én prest her. Han er en god mann.
Det er ikke Gazettes feil.
-Vi ses hjemme. -Gå og ta dem!
Hei, verden, ser du etter meg?
Slutt med surmulingen Og begynn å rope
For Bernie er tilbake
Jeg har vært borte så lenge Og du kan tro jeg har mye å si
Seriøst, sett deg til rette
Taylor, ikke legg ned Stars Hollow Gazette!
-Hva var det? -Khaleesi taler.
Spøken er over, Brandon. Ikke legg ned Gazette.
Den er 90 år gammel og viktig for mange.
Si det til Bernie Roundbottom.
Det var visst viktigere for ham å fiske etter seilfisker i Boca Raton.
Den mangler vel bare en redaktør?
Noen som kan styre skipet? Jeg er den rette!
Kan jeg spørre om kvalifikasjonene dine?
-Jeg er her. -God start.
Jeg har en grad i journalistikk fra Yale. Hva med det?
Ikke dårlig, men dette vil redusere tiden din med Gjengen rundt 30.
-Tenkt på det? -Jeg tilpasser meg.
-Skal vi diskutere lønnen? -Jeg antar at den er ubetalt?
Jobben er din. Kom, så presenterer jeg deg for staben.
Før an.
Gode nyheter!
Vi har funnet redaktøren vår, og Gazette er reddet.
Noen av dere kjenner henne.
Rory Gilmore, Yale-alumnus og profesjonell journalist.
Hun begynner med det samme.
Det tar kanskje litt tid å lære alle navnene deres,
men jeg vil at dere skal samarbeide og gi henne 100 % av evnene deres,
akkurat som dere gjorde for Bernie Roundbottom. Ønsk henne velkommen.
Hei, jeg heter Rory.
-Esther. -Charlie.
Flott. Da kan jeg navnene.
Dere skal bo på rom åtte og ni i fire netter.
Middagen er bekreftet i kveld kl. 18.30.
Og vær så god å ta denne. Den dekker to gratisdrinker.
-Flott. Takk. -Men jeg vil ikke utelate noen.
Si meg, er det noen småfolk her i dag? Noen som helst?
-Vi er små! -Jeg så dere ikke.
Til de spesielle smådukkene våre, gratis kjærligheter.
Hvis dere liker det.
-Ja! -Oi.
Bare ta en hver. Og når jeg sier én, mener jeg to.
-Takk. -Takk. Ha et trivelig opphold.
-Takk. -Ja.
På en skala fra én til ti, hvor mye hørtes jeg ut som en overgriper?
-Seks. -Det blir bedre.
-Lorelai. -Ja?
Visste du at jeg nettopp har hatt bursdag?
-Så klart. -Det var en stor en. En milepæl.
-Femti? -Førti.
-Jeg er ikke 50. -Du er ikke 40.
-Jeg er ikke 50. -Michel, du var ikke 17 da vi ble kjent.
Dette er problemet med å kjenne folk lenge. De kan spore deg.
-Du er vel et sted i midten? -Et sted, ja.
Så kanskje du kan ta meg med ut på en drink i kveld? For å feire?
-Ja. -Og snakke?
Ja. Vi kan snakke.
Dere er nok Mitchell-familien! Vi ventet dere.
Hvem er den vesle engelen dere har med dere?
Hun ser ut som om hun har kommet rett fra himmelen.
HYSJ!
Hei, kom inn.
Velkommen til Den hemmelige baren. Hva vil dere ha?
Gin martini. Kald, tørr, sitron, takk.
Har dere George Clooney-tequilaen?
Den han nyter med kjendisvenner på tequilakveldene sine?
-Vi har Jose Cuervo. -Henger han med George Clooney?
Gi meg en shot Jose, med salt på kanten.
-Skal bli. -Takk.
Bra oppmøte i kveld.
Ja. Veldig livlig.
Så...
"Kona mi gråter ovenpå. Jeg hører biler komme til huset.
Min consigliere, tiden er inne til å fortelle din don
det alle ser ut til å vite."
-Hva? -Fra Gudfaren.
-Ikke Gudfaren igjen. -Den har et sitat til enhver anledning.
-Du har ikke kone. -Litt ulikt.
-Hvem er Don? -Michel...
Jeg slutter.
Jeg er tom for sitater.
Jeg var ikke bare på ferie. Jeg hadde et møte med W Hotel.
Med min erfaring, mine evner, sjarmen min, ikke le...
-Lo ikke. -Har jeg muligheter.
-Gode jobber. Godt betalte. -Kan ikke si at jeg er overrasket.
-Takk. -Takk.
Det jeg ville spørre om, før det er endelig:
Kan vi utvide Dragonfly?
Gjøre det større, legge til spa. Jeg ble født for å drive spa.
Michel, vi har et naturreservat på den ene siden, branngate på den andre,
vernede våtmarker på den tredje,
og på låven kan jeg bare ha gjester som spiser havre.
Jeg trenger mer. Mer å gjøre. Mer ansvar. Mer penger.
-Vi skal få barn. -Skal dere?
Jeg tror Frederick har bestilt et. Jeg må sjekke. Uansett...
Jeg kan ikke bli på ett sted for alltid.
Jeg vet det.
Jeg tror jeg må ta imot jobben på W.
-Purken! -Purken!
Trygt!
Hva om jeg finner mer penger til deg?
Du betaler meg for mye nå. Min lønn kommer delvis fra din.
Tror du Michel bare ser sitt eget speilbilde?
Jeg ser regnskapene. Jeg trenger mer penger. Du trenger noen billigere.
Nekter du for det?
Hva driver du med? Er drinken din sur? Hva skjer?
-Jeg prøver å ikke gråte. -Lorelai, ikke gråt.
Hvis du gråter, gråter jeg. Jeg kan ikke gråte her.
-Det er ille nok at jeg er her. -Jeg prøver å la være.
Lane, denne teite rolige sangen hjelper ikke.
Spill noe lykkelig og oppmuntrende.
Det er mye bedre!
Det er lenge siden jeg har følt så mye energi og oppstemthet
i Stars Hollow Gazettes nyhetsrom.
Det er nesten en Aaron Sorkin-film.
Har du det ikke gøy? Jeg synes det er viktig å ha det gøy.
Jeg har det gøy. Akkurat nå opplever jeg gleden ved MS-DOS.
Hvis du er forvirret, er Esther PC-eksperten vår.
-Esther? -Ja?
Hva vet du om MS-DOS?
-Er det en skuespiller? -Nei, det er operativsystemet.
Jeg kjenner det fra Halt and Catch Fire, men fulgte ikke så nøye med.
Jeg har instruksjonene, Mr. Roundbottom ga dem til meg. Vent.
"Skru på datamaskin." Har du skrudd den på?
Alt unntatt å blåse den i øret.
"Sett inn diskett." Har du disketten?
-Det går bra, Esther. -Jeg hjelper gjerne.
Det er noe som ikke gir mening her.
Vi henter kulerammen og finner det ut.
Du skal vel ha diktet på forsiden?
-Diktet? -Ja, et dikt.
Det har vært et dikt som feiret årstiden på omslaget
-av hver avis vi har utgitt. -Jeg vet det. Jeg leser den.
-Jeg vurderte å gå i en annen retning. -En annen retning. Greit.
Det er vel opp til redaktøren. Jeg skal la deg være.
Vi ses, Taylor.
-Kaffekannen trenger en vask. -Og et trykkluftbor.
Hei, Taylor. Jeg kom bare innom for å besøke min vesle Perry White.
Hun jobber. Ikke distraher henne for mye.
-Purken! -Purken!
Jeg har hatt en lang dag. En veldig lang dag.
Jeg også.
En magisk skrivepult.
Si meg, er denne whiskyen gammel?
Siden det står "Spar til VE-dagen" på etiketten, sier jeg ja.
Bånnski.
Vi vekket Charlie.
Jeg gikk akkurat fra Michel på Den hemmelige baren. Han skal slutte.
Er det sant?
Han gir meg tre måneder til å finne en erstatning.
-Han hevder det kanskje ikke er lenge nok. -Alltid så ydmyk.
-Jeg kommer til å savne ham. -Jeg også.
Hva er det?
-Paul. -Hvem?
-Kom igjen. -Har du ikke slått opp?
Vi tar en runde til i kveld.
Søren! Vi vekket Charlie igjen.
Vi klarte det, folkens.
Vår første utgave av Gazette er klar til salg.
-Det er ikke min første utgave. -Ikke min heller.
Men det er min.
Det er en bragd. En milepæl. Vi burde åpne en flaske sjampanje.
Jeg får luft i magen av det.
Spørsmål: Hva er neste skritt?
Hvor blir avisene levert?
Alle forretningene i byen får en stabel.
Ja, men hvem leverer dem?
Hvordan går det her?
Bra, hvis Eric kunne levert maten mens den er varm!
Noen kunder fikk tak i ham. Han kommer.
Flott. Snakker Eric om Red Sox mens maten blir kald?
-Han hater Red Sox. -Og du. Jeg er sint på deg.
-Hvorfor er du sint? -Du vet hvorfor.
Gjør du dette? Sender fjellmannen mot meg?
Paret fra New York vil vite om kjøttet er Pat LaFrieda.
-Hva? -Er det Pat LaFrieda?
Vil paret fra New York vite
om jeg kvernet en Pat LaFrieda og serverte ham?
Si ja.
Gi dem dette. De vil like det. Jeg hadde i Pats bukspyttkjertel.
Luke, har jeg takket deg for tirsdagens burgerdag på Dragonfly?
-Det trenger du ikke. -Men om det gjør deg sprø...
-Det går bra. -Virker ikke sånn.
-Jeg prøver bare å holde ting gående. -Greit.
Hei.
-Hjelp. Jeg trenger hjelp. -Hva?
-Med hva? -Gazette. Nå.
Ta med gåsko.
-Jeg har et foretak å drive! -Jeg vet det.
Istedenfor å drive kafeen
er jeg her og snakker om hvorvidt jeg har kvernet en italiener
og servert ham i burgerne.
Pat LaFrieda er en slakter.
-Ansett en kokk. -Ja da.
-Snart. -Jeg skal gjøre det nå.
Vent.
Skal du bare gå fra meg her?
Hallo? Eric?
Noen som helst? Hallo?
-Har du listen? Skoene er på? -Ja.
Nå gjør vi dette.
Du ordner vest, så ordner jeg øst.
Skal bli.
-Hvor skal du? -Det er vest.
-Det er øst. -Vest.
Nei. Ser du? Eastside Dental. Det er øst.
Navnet til tannlegen der er...
Dr. Eastside. Jøss, oppdaget jeg det først nå?
Du tar den siden,
-jeg tar denne. -Avtale.
STARS HOLLOW BØKER
SVART OG HVITT OG LES BOKHANDEL
INGEN FONDUEGRYTER, HIBACHIER, BLENDERE
-Rory, vent. -Hva skjer?
-Hvor er diktet? -Fikk ikke plass.
-Fikk dere ikke plass? -Men diktet er flott.
Diktet er tradisjon.
-Nå er det bare ord. -Det er artikler.
-Artikler? -Hvem leser Gazette for artiklene?
Takk for at dere kom. Vi setter pris på det.
-Du ser utslitt ut. -Kaller inn forsterkninger.
Greit. Jeg tar vest, du tar øst.
-Det er vest. -Det er øst.
Dewey, jeg sier at det er vest.
Nei. Det er 38 her. Jeg skal få 40.
Jeg kommer tilbake med to til.
-Jeg kan ikke ta imot en delvis leveranse. -Jo da.
Bernie Roundbottom opererte aldri slik!
Det er en ny Bernie Roundbottom i byen!
Skalldyr blir bedre med alderen, Mrs. Cassini.
Alle vet det.
Jeg har alt fått en klage fra Bootsy. Han fikk for lite.
-Jeg bryr meg ikke! -Og folk savner diktet!
Bare en advarsel!
Hei. Hva driver dere med?
Vi gjør: "Jeg drikker milkshaken din! Jeg drikker den opp!"
-Fra There Will Be Blood. -Filmen?
Vi elsker alt Paul Thomas Anderson gjør.
-Vi er Gjengen rundt 30! -Vi ses.
Hallo?
Rory. Doyle.
-Hei, Doyle. Hva skjer? -Ikke så mye.
Hva skjer med deg, ødelegger du filmanmeldelsen min i Gazette?
Doyle, vær så snill. Jeg er midt i ruten.
Jeg gjorde deg en tjeneste.
Du spurte om jeg ville bidra.
Jeg sa ja for å hjelpe en gammel venn, så slaktet du den som et kjøttstykke.
Anmeldelsen din av Jungelboken
tok en avstikker på 20 000 ord inn i afrikansk kolonialisme.
Skal du være anti-intellektuell nå?
Fem tusen var adjektiver.
-Hvem sier at adjektiv er ille? -Du, da du var redaktør.
Jeg skriver noen ting for Michael Bay, og han liker adjektiver.
Stoler du mer på hans grammatikk enn på meg?
-Sier du at jeg selger meg? -Nei.
Jeg spilte snooker hjemme hos ham i går, og han er grei.
-Jeg har ikke tid til dette. -Hvilken idiot sløyfet diktet?
-Hei. -Hei.
Vi har villet presentere oss.
Vi samles noen ganger i uka, leser CV-ene til barna våre,
utveksler jobbtips og tilbyr støtte.
Vi er foreldrene til Gjengen rundt 30.
Vi ses.
Tuller du?
-Hun var her for 20 minutter siden. -Hei sann.
Jeg fant aviser hos Mrs. Kim.
Jeg fant aviser hos tannlegen.
For himmelens... Vi går til de samme stedene!
Så slutt å gå til østsiden!
Nei. Jeg går til vestsiden!
Nei! Dewey sa at dette er østsiden!
Det er vestsiden!
Vi trenger et bedre system!
Jeg drikker milkshaken din! Jeg drikker den opp!
TAYLORS GAMMELDAGSE BRUSBUTIKK
Skal du trene?
Ja. Jeg må bare hjem og hente sakene mine.
-Flott. Vi ses der. -Greit.
Au!
-Rory! -Au!
-Au, føttene mine gjør vondt. -Au!
-Hva er i veien? -Vondt i føttene.
Du skulle ha behagelige sko.
Selv det kan ikke forhindre følgene av dødsmarsjen fra Bataan.
Denne vandringen er for tosker.
Jeg har ny respekt for bud.
Neste gang jeg ser UPS-fyren, skal jeg gjøre ham glad.
Æsj.
-Jeg vil ha lønnsforhøyelse. -Snakk med sjefen.
-Hvem er sjefen? -Jeg.
Gi meg lønnspålegg.
Kanskje etter evalueringen i slutten av året.
Bestilte vi kinesisk, gresk og italiensk mat?
-Og pølser. -Gårsdagen er uklar.
Hva så vi?
Var det Baby Monitor: Sound of Fear eller Co-Ed Call Girl?
Jeg ville husket en Spelling.
De burde lage en Lifetime-film om Tori Spelling som falt på Benihana.
Teppanyaki: Dødens grill.
Apropos det, jeg må ringe mormor.
Ja. Når jeg tenker på glødende brannsår, tenker jeg også på moren min.
Au!
-Hallo? -Mormor.
-Ja? -Det er Rory.
-Rory. Hallo. -Går det bra?
Jeg antar det. Jeg trenger bare kaffe.
Berta, få søskenbarna til å hente kaffe til meg!
-Vekket jeg deg? -Nei, jeg døset bare hen.
-Er du syk? -Nei, det går bra.
Hva er klokka?
-Nesten 12. -Allerede?
Det er da havnearbeidere og rockestjerner står opp.
Har du tatt på deg noen senvakter jeg ikke vet om?
Nei. Hvor er brillene mine?
Jeg vil gjerne komme på besøk. Når er du ledig?
-Vet ikke. Hvilken dag er det? -Lørdag.
Jeg har et DAR-møte på torsdag, men ellers er jeg ledig.
-Så kanskje... -Vent litt.
Berta, var det døren?
Beklager, Rory. Jeg må legge på.
Mormor.
Au!
Jeg digger det. Som om du har kubjelle.
Digg dette. Mormor sov, og klokka er nesten 12.
Jeg vekket henne!
Hørte du det? Jeg vekket Emily Gilmore kl. 12.
-Jeg hørte det. -Så rart.
Det er rart.
Takk for at du støtter henne. Det har vært til hjelp.
Hei! Det var hun som sluttet hos psykologen
og drev den stakkars kvinnen til showbusiness.
-Du er barnslig. -Bli vant til det.
Jeg må til Gazette. Nyhetene sover aldri. Au!
-Au! -Au!
Velkommen, alle sammen, til første generalprøve på Stars Hollow: musikalen.
Dette er en spesiell førvisning bare for veiledningskomiteen
og noen utvalgte venner og familiemedlemmer.
Dette blir nok virkelig en nytelse. Men først det alvorlige.
Det dere ser her i dag, er konfidensielt.
Men i stedet for at gode naboer som dere skal måtte underskrive et dokument,
ber jeg dere heve høyre hånd og gjenta etter meg.
Jeg, Stars Hollow-teatertilhenger...
...sverger herved at jeg ikke skal avsløre noe fra denne forestillingen...
...av respekt for musikalens hardtarbeidende skaper, så hjelpe meg Gud,
Allah, Buddha eller hvem enn du ber til.
...av respekt for musikalens hardtarbeidende skaper, så hjelpe meg Gud,
Allah, Buddha eller hvem enn du ber til.
Jøss! Er vi spente, eller?
Nei, nå kan dere slutte å gjenta.
Dere vil se at forestillingen er røff i kantene,
men Nat og jeg har lagt hjerte og sjel i dette, ikke sant, Nat?
-Den gutten trenger mer fiber. -Eller den siste olje.
Under setene deres finner dere en penn og en skriveplate med papir,
som er klare for tilbakemeldinger.
Bare skriv ned alt av kritikk eller forslag underveis i forestillingen.
Len dere tilbake, slapp av og nyt Stars Hollow: musikalen!
Én til før du reiser?
Kan ikke en mann nyte et glass whisky etter en arbeidsdag her i Stars Hollow?
En mann, ja.
Men det er ingen menn her.
Hva i...
Men se på...
Du har alltid vært en slu katt, Felix.
Men klørne dine er blitt sløve.
En katt har ni liv.
-Og alle mine er i fortiden! -Mjau.
Skulle ønske jeg var det. Det er bedre enn en fremtid med deg!
Under beltestedet!
-Hva er det som skjer? -Jeg vet ikke!
Hold deg fast!
Hva?
Nei. Hva?
Vi jobber med å bygge Jobber med å bygge Stars Hollow
Vi jobber med å bygge Jobber med å bygge Stars, Stars Hollow
Dette redwoodtreet, det rekker så høyt At det berører Gud i himmelen
Vi hakker det ned til et spisestuesett Som lett har plass til 11
Vi jobber med å bygge Jobber med å bygge Stars Hollow
Vi jobber med å bygge Jobber med å bygge
Stars, Stars Hollow
Det er en elv der borte Vi må flytte den hit
Må drepe mange bevere Må slakte mye hjort
Det finnes ingen EPA Så vi gjør det slik vi vil
Stars Hollow!
Jeg har en øks Og en hammer og en kniv
Han er deilig.
En glovarm ildrake En superskarp ljå
Jeg har dolk og klubbe Og en kjempestor stein
Stars Hollow!
Jeg har en øks En hammer og en kniv
En glovarm ildrake En superskarp ljå
Jeg har dolk og klubbe Og en kjempestor stein
Stars Hollow!
For en kveld!
Det er bare is der ute.
Kom inn. Varm deg opp.
Her, ta musketten og ammunisjonen min mens jeg heller en drink.
Herregud! Ballene dine er frosne!
Det er sikkert -23 grader der ute.
Men du klarer deg.
Min modige soldat.
Hold panegyrikken!
Panegyrikken?
Vi stod der hele natten, men britene kom aldri.
-Jeg er ikke den du tror. -Men det er du.
Fortsett.
Du er meg med bukse
Og du er meg med kjole
Den passer ikke helt
Jeg har prøvd den, må jeg tilstå
Vårt første møte var så søtt
Og du var moden og veldreid
Du ga meg en krone av sitrusfrukter
Som jeg håpet ville kurere skjørbuken din
Det er en kjærlighets Kjærlighetsrevolusjon
I en revolusjonær tid
Du ligner ingen andre
Fordi du er min bror
Men det er ikke forbudt
-Ikke ennå -Gudskjelov
Lafayette!
Det er en kjærlighets Kjærlighetsrevolusjon
I en revolusjonær tid
Vi kan ale opp kyr og griser
Og få honning fra en kube
Vi kan få 14 barn
Og håpe at tre overlever
Det er en krigsherjet tid
Og jeg kjenner lukten av deg Og vil rive av deg klærne
Vi bør ha mye sex
Før britene
Blåser av oss hodet
Det er en kjærlighets Kjærlighetsrevolusjon
I en revolusjonær tid
Det er en kjærlighets Kjærlighetsrevolusjon
I en revolusjonær tid
Greit. Vent, folkens.
Vi har et raskt kostymeskifte, så kommer den industrielle revolusjon.
Kan jeg få låne pennen din?
Ja da. Hvorfor det?
Veiledningskomiteen.
Greit.
Her er vi. 1891.
Har du hørt om den nye sporten som dr. James Naismith laget?
Den blir aldri populær.
-Hva heter den? -Basketball.
Jeg fikk en idé i dag.
-Om en oppfinnelse. -Hvilken?
En maskin som tar oppvasken automatisk.
For en flott idé!
Jeg kan bygge fabrikken her i Stars Hollow.
-Vi blir rike! -Så lenge arbeiderne er tilfredse.
Og ikke rytmiske.
Yo! Ikke så fort!
-Vent nå litt. -Neimen!
Her skal dere høre hva jeg snakker om.
Oy vey.
Hei, yo! Se, jeg rapper Som Hamilton på Broadway
Det er en rar måte Å fortelle byens historie på
Skildre byens heder
Og få dere til å følge meg Til Stars Hollow
Nei.
Magnetisk, yo! Akkurat som Magneto
I går hadde jeg møte Under byens lysthus
Vi spiste smørbrød Og snakket natta lang
Og til slutt stemte vi for "Streik!"
Unge mann, du må vite At dette vil ødelegge byen
Og for meg er rappen din Ganske vanskelig å følge
Ja, Lin-Manuel Måtte takle dette
Gi det tid og stol på At ørene dine tilpasser seg
Du ga meg mikrofonen Og nå skal jeg rocke
Verden er et grusomt sted
Med søppelpost og terror
Bitte små flyseter
Rare nye virus Skikkelig liten skrift
Og singleter
Alt av Jeff Koons
Spam!
Ikke maten
Mannehårknuter!
-De Occupy... -Radikale!
Det restauranter krever for vin
-Og Putin -Og Putin
Og Pu-Pu-Pu-Pu-Putin
Hva kan man ikke elske Ved byen Stars Hollow?
Med glitrende lys
Vennlige mennesker
Godt med parkering og historisk kirketårn
Solnedgangene våre er best
Ungene er helt skjønne
Kloakken vår er ny
Det er båndtvang her
Så hva kan man ikke elske
Ved byen Stars Hollow Hollow
Hollow, Hollow
Nei. Gi dere.
Lorelai, hva er problemet ditt?
Hva kommer nå, sparkedansere?
Nei.
Jeg er Nostradamus.
Man må elske alt
Ved byen
Stars Hollow
Greit.
Jøss!
Hvor skal vi treffes for å gå gjennom dette? Hva skjer?
-Sett deg! -Sett deg!
Beklager.
Å nei.
Nå tuller du.
-Skal du ikke reise deg? -Jeg skal vel det.
-Skal du ikke klappe? -Jo, det skal jeg.
Jippi.
Denne tiden er kritisk.
Det har tatt mye arbeid,
og Nat og jeg er stolte av det vi har oppnådd så langt.
Men nå må jeg høre fra mine betrodde veiledere,
og jeg vil ha den fulle og hele sannhet, med alle feil og mangler.
Så kom med det. Hold ikke igjen.
Vi takler det.
-Denne forestillingen er fantastisk! -Visste det!
Simba, kom deg av tronen. Bøy deg for den nye kongen.
Den beveger på seg. Den puster.
Med et orkester kunne dere tatt den med rett til Broadway.
School of Rock. Bare tull. Forestillingen får A.
Jeg vet ikke noe om musikaler, men denne var morsom.
Manus var også fantastisk.
Tevye, kom deg vekk. Det er en ny jøde i byen.
Det virker som om det er enstemt.
Eller er det?
Du er veldig stille.
Du har skrevet mye på skrivebrettene dine.
Skrivebrettene? Trengte du mer enn ett?
Babette skrev også mye.
Jeg skrev morsomme kommentarer.
Hasa diga eebowai, mormoner-nerder. Nå går publikum til en ny slager!
Jeg har 26 til.
Så vi venter vel på din oppfatning?
Akkurat.
Vel...
For første gjennomgang var det... ja.
"Ja" er ikke en mening.
Syntes du det var sjarmerende? Det syntes jeg.
Ja. Det syntes jeg.
Jeg hadde bare noen spørsmål, og kanskje noen forslag.
-Jaså? -Hva er forslaget?
Gjør det mindre perfekt?
Kom igjen, folkens, jeg ba om den rene sannhet.
La oss høre hva Lorelai har å si.
Greit. Først, åpningsscenen.
Med blåmerket hennes, whiskyen, hele den rare greia.
Hva handlet det om?
Åpningsscenen er tatt fra et skuespill jeg skrev på college,
som fikk min mentor, den store Edward Albees velsignelse.
Dere kjenner ham kanskje
som forfatteren av noe som heter Hvem er redd for Virginia Woolf?
-Imponerende. -Jøss.
-Har du jobbet med Edward Albee? Når? -Ja.
Jeg var på Joe Allen en kveld, og jeg la manuset på bordet til Albee
med nummeret mitt og ba ham ringe med kommentarer.
Enhver kommentar som ville gjort det bedre enn det var.
Og han ringte aldri.
Jøss!
Gratulerer, Taylor.
Så Edward Albee spiste på Joe Allen, du la et manus på bordet hans,
han ringte aldri, og derfor er han mentoren din?
Du forstår ikke teaterverdenen.
Tydeligvis ikke.
Jeg har bestilt bord. Er du ferdig?
-Hva med rappingen? -Hva med den?
-Handler dette om rase? -Litt.
Nei. Ikke om rase. Bare... Er det ikke litt for Hamilton?
-Hamilton er en storhit. -Den vant en million Tonyer.
Den er populær, men gjør ikke det det vi lager uoriginalt?
Så fordi Hamilton bruker rap, kan ingen andre bruke rap mer?
Kan du gi beskjed til RZA og Busta Rhymes om at de ikke kan rappe lenger?
Hvordan kan han de navnene?
Hva med borgerkrigsscenen med den snurrende scenen?
Hva var poenget?
Hamilton brukte snurrende scene, og det ble tatt godt imot.
Vår ser ut som en lazy Susan.
Carl og Violet burde kles ut som tilbehør.
Tilbehør? Nat, det må vi vurdere.
Det er ikke poenget.
Den scenen fikk stående applaus, og den er en av favorittene til Nat.
Hvis du vil ha den ut, må du tvinge den ut av hans kalde, døde hender.
Jeg tror ikke det finnes en annen måte å ta noe fra Nat på.
Men så alt er på det rene, plager dette noen andre?
Nei.
-Hvis det ikke var mer... -Hovedrolleinnehaveren.
-Kan vi snakke om henne? -Hvem? Violet?
Skal hun være mindre perfekt?
-Umulig. -Hun var Kinky Boots!
Rollen hun spiller. Figuren går fra scene til scene
og forelsker seg i alle gutta fra ulike tidsepoker.
-Så? Sex selger. -Hun var Kinky Boots.
Hun har sex omtrent 26 ganger i forestillingen!
Mye friksjon. Trodde det kom til å brenne.
-Visste ikke at du var så snerpete. -Det er jeg ikke.
Du talte hvor mange ganger hun hadde sex.
Hun var Kinky Boots!
-Så alle liker henne? Violet. -Au da.
Jeg tror det er én for mange hopper i byens stall for Lorelai.
-Hun har nydelig stemme. -Og hun var Kinky Boots!
Kinky Boots er en forestilling, ikke en figur.
Hun var ikke på Broadway,
og hun var ikke Kinky Boots, hun var fabrikkarbeideren Trish!
Jeg sitter ved siden av deg. Ikke rop!
Jeg roper ikke. Roper jeg?
Siste ting. Abba?
Takk for at du minte meg på det. Vi elsker alle Abba-sangene.
Men advokaten min advarte om at de ni Abba-sangene til slutt
kan skape juridiske vanskeligheter.
Jeg har ringt Benny Andersson og Björn Ulvaeus fra Abba...
-Har du numrene deres? -Men har ikke fått svar.
Taylor, jeg har skrevet noen sanger. Beklager.
Nei, Sophie, bare fortsett.
Jeg har aldri gjort noe med dem,
men du kan få dem gratis til å synges på slutten, om du vil.
Så hyggelig, Sophie.
Er de fengende?
-Jeg kan spille en. -Vær så god.
Det er ikke fengende.
Du har rett. Beklager.
Alle her kommer med panegyrikk.
Mondo panegyrikk! Alt er bra?
Er jeg en øy?
Jeg er visst en øy.
Jeg når akkurat bordbestillingen min.
Du liker meg ikke.
Du skremte meg. Violet.
-Du liker meg ikke. -Det stemmer ikke.
Hvorfor ikke?
Har du opptrådt før? Vært med i musikal? Tatt en sånn sjanse?
Nei. Vel, én gang.
Jeg var Sofie i Knøttene-skuespillet.
En kveld sparket Baltus Brun meg istedenfor fotballen, og det fikk applaus.
Så jeg var ikke Kinky Boots. Jeg var Trish. En reklamert rolle.
-En flott rolle. -Jeg spilte mye. I Boston.
Boston er en stor by.
-Ja. -Alle er kritiske.
-Det var jobben min. -Vel.
Jeg må gå. Premieren er om en uke. Takk for tvilen.
Du er flink til å steppe!
Jeg trenger ikke bekreftelser fra deg!
Litt av et funn.
Et helvetes funn. Unnskyld språkbruken.
Er du ikke enig, Emily?
Jo. Litt av et funn!
Og det var et garasjesalg. Ikke engang bruktbutikk.
Det lå i bunnen av en eske,
under en gammel brødrister og et ødelagt trappetroll.
Jeg ville gått på flere garasjesalg selv, men da må man inn i garasjen til folk.
Med trampoliner og "kyss gartneren"-skilt.
Hvis dere godtar det, vil jeg legge inn søknad om innkjøp
av en førsteklasses utstilling av Abigail Franklins dagbøker.
Etter at vi har autentifisert dem?
Vi kan ikke gjenta situasjonen med den falske Federalist Papers.
Der ordet "Federalist" var feilstavet.
Vi stanset den sjekken i siste liten.
Greit. Etter autentifiseringen. Alle for?
Flott. Jeg setter i gang prosessen.
Emily, disse kakene. Er det krabbe?
Smaker det krabbe?
-Jeg vet ikke. -Ikke jeg heller.
Berta lager ting, så spiser jeg dem.
Sier hun ikke hva det er?
Jo, det gjør hun.
Jøss! Er klokka tre alt?
-Tre? Jeg skal til frisøren. -Jeg også.
-Da er visst møtet over.
-Ha det. -Beklager at jeg må gå.
-Flott møte, kjære deg. -Takk.
Dette er overraskende. Visste jeg at du skulle komme?
Glemte jeg det? Har jeg offisielt blitt en gammel kvinne?
Nei, ikke du. Aldri. Jeg kom bare for å se om du var hjemme.
Nei, Señora Emily...
Berta vet ikke noe.
De kommer for sent til frisøren, og det er deres egen feil.
-Mormor. -Ja?
Det er en TV her inne.
Ja, det er det. Vil du ha noe å spise?
Jeg har Berta-kaker fra i dag og en mystisk suppe fra i går.
Nei takk.
Mormor, hvorfor er det en TV her?
Et av søskenbarna til Berta hørte at jeg snakket om en direktesendt opera,
og det var under middagen,
så de tok den med ned og ordnet den til.
-Spiste du i stuen? -Ja.
Ved dette? Det er et Duncan Phyfe!
Jeg spiste ikke ved salongbordet.
De ordnet dette for meg.
-Er dette en spøk? -Nå er du dramatisk.
Mormor, har du kommet deg ut av huset i det hele tatt?
Så klart. Jeg er ikke innestengt.
Sosialisering, altså. Ikke bare ærend.
Har du vært sammen med andre?
Jeg var akkurat med damene.
Ikke DAR-møter. Har du gjort noe morsomt?
Ja, jeg er full av morsomheter.
Du sov midt på dagen forleden.
Og så?
Det ligner ikke deg. Går du til klubben?
Du og morfar elsket klubben.
Jeg vet ikke om medlemskapet mitt er oppdatert.
-Så forny det. -Hvorfor det?
Du er for ung til å sitte foran et TV-brett og se på Matlock.
-Matlock går ikke lenger. -Repriser, så.
Jeg ser på PBS, ikke Matlock. Jeg er ikke 90.
Det er poenget.
Kanskje du bør gå ut om kvelden, møte folk, danse, ha det morsomt.
Jeg bør redde damene.
Berta, de må dra. Alle skal til frisøren.
Vi diskuterte Andy Griffith. Levende eller død?
Så spiste vi smørbrødene.
Du må ha nådd gjennom, for hun sendte meg en e-post.
Første kontakt på lenge.
Hun sa hun skulle. Hva gjelder det?
Noe morsomt. Gravsteinen til morfar.
Hvorfor sender hun e-post om det?
-Det kommer en ny en. -Hva hendte med den gamle?
Du mener "de" gamle. Skal vi se.
Den første hadde sitatet fra Longfellow, men manglet tilskrift. Kassert.
Den andre hadde tilskrift,
men hun ville ha en tankestrek foran. Kassert.
Den tredje falt av budbilen. Ikke hennes feil. Kassert.
Den fjerde hadde tankestrek og Longfellow, men manglet hermetegn. Kassert.
Dette er nummer fem.
Skal vi lese korrektur?
Jeg vet ikke, Rory. Hun vil bare ha oss der.
Greit. Da blir vi med.
Ikke sant? Mamma? Mormor ba oss med.
-Vi har ikke vært ved graven på en stund. -Vet det.
Jeg er bekymret for henne.
Greit. Vi blir med.
TV-brett i stua.
Var ditt opprinnelige navn.
-Ha det. -Ha det.
Rory Gilmore.
Ja, takk.
Vi har fått positive tilbakemeldinger for å ha med diktet igjen.
De er inspirerende.
Ja, jeg ville sagt at vi ikke er så selvgode lenger.
Takk for at du ringte.
Ingen sigar?
Jeg forestilte meg deg med sigar.
Legen ba meg kutte ned.
Esther, Charlie, dette er Jess, nevøen til Luke Danes.
Hallo.
Jeg husker deg, din pøbel.
Hyggelig å se deg igjen, Esther.
Deg òg. Hvor lenge er det siden? Fire år?
Kanskje mer. Når kom du hit?
Akkurat nå. Jeg skal treffe Luke. Må på mamma-vedlikehold.
Har du hørt at hun og T.J. ble med i en sekt ved et uhell?
Det var grønnsaker med i bildet.
-Og en kontrakt på åtte millioner år. -Jeg hørte seks.
Som redaktør av Gazette har du bedre kilder enn meg, Mr. Roundbottom.
Hva?
REDAKTØR
Gleder meg til å høre hvordan du fikk jobben.
Som vanlig.
Leverte inn CV-en og eksempler på arbeidet mitt,
ble grundig undersøkt, flere intervjuer.
Og kompliserte forhandlinger om lønn, tilleggsytelser og parkering.
-Du spurte Taylor? -Ja.
Jeg vil ikke at han skal se meg sånn.
-Godt å se deg. -Deg også.
-Skal vi ta lunsj sammen? -Greit.
Veldig Lou Grant.
Sist jeg sjekket, var korn en matgruppe.
-Bånnski. -Roundbottom-ski.
Hvordan står det til? Luke sier det går flott med trykkeriet.
Det går greit.
Er Dave Eggers nervøs?
Hvis han vet at vi finnes, er jeg fornøyd.
Og det andre? Privatlivet?
Stabilt. Ingenting varig. Hva med deg?
Søren.
Skrev du nettopp: "Slå opp med P"?
Hva med en andre rett?
-Esther, kan du ta den? -Jeg arkiverer noe.
Du har arkivert samme papirark lenge.
Da du begynte, hadde Nora Ephron sterk nakke.
Skal jeg fortsatt ta den?
Nei. Jeg kunne vært en utfordrer.
-Det er du fortsatt. -Jaså?
Jeg er blakk. Knekt.
Ruinert. Har ikke leilighet eller bil.
-Sertifikatet utløp for tre måneder siden. -Gi deg.
Alt jeg eier, ligger i esker i tre ulike delstater.
Jeg har ikke jobb, kreditt eller undertøy.
-Hva? -Jeg finner ikke esken!
-Så kjøp nytt. -Har du ikke hørt etter? Jeg er blakk!
Jeg kan låne deg penger.
Det handler ikke om det.
Det handler om livet mitt!
Folk kommer og sniffer på meg.
Og hvordan lukter du?
Fiasko. Rektor Charleston ba meg ta master
så jeg kan undervise ved Chilton. Han kjente lukten.
Jeg var på intervju for et nettsted jeg hater.
-De sa nei. De kjenner lukten. -Det er ingen lukt.
Kanskje Paris lar meg bli en surrogatmor.
-Hun har alltid likt tennene mine. -Ro ned.
Det er nok for sent. Jeg er for gammel.
-Slutt. Du står bare fast. Det går over. -Eller ikke.
Du skriver. Det er vanlig å stå fast.
Vennen min, Doyle, skriver for Hollywood nå.
Han ber meg støtt skrive et prøvemanus.
Det skal du ikke.
Han ga meg The Mysteries of Laura. Er det en serie?
Du må skrive noe du brenner for.
Hva er dette ukjente fenomenet?
Brenner for? Finnes det?
Finn det som får deg til å føle noe, så leserne kjenner det.
-Hva får deg til å føle noe? -Jeg har mistet lommeboka.
Du bør skrive bok.
Takk for Naomi Shropshire-tilbakeblikket.
Ypperlig.
-Og jeg vet hva du bør skrive om. -Hva da?
Deg og moren din.
-Hva? -Det er en kul historie.
Den har innfallsvinkel, og bare du kan skrive den.
Tenk på det.
Jeg må gå.
Takk for lunsjen.
TENÅRINGSMOR LORALAI ANKOMMER STARS HOLLOW
FÅR JOBB PÅ INDEPENDENCE INN
ÉN UKE SENERE...
Kommer du, jenta mi? Hvor er du? Hallo? Kompis.
-Takk, dere. Det ser flott ut. -Greit.
Hallo, Lorelai.
Hei.
De venter på terrassen.
Det foregår mye her.
Søskenbarna er her, med egne stiger. Det er spennende.
Mrs. Gilmore er så snill, den hyggeligste kvinnen jeg har møtt...
De er utenfor.
Takk.
Beklager forsinkelsen.
Hallo.
-Hei sann. -Jack, dette er datteren min, Lorelai.
Lorelai, dette er Jack Smith.
Hei.
-Hyggelig å møte deg. -Vi har møttes før.
Har vi?
I begravelsen til Richard. Jack sa noen ord.
Jeg var en god venn av faren din.
Tilbrakte mange timer sammen på golfbanen.
-Flott mann. -Ja.
Han spilte golf. Flott.
-Han var en stor golfens mann. -Sett dere.
Jeg har laget en mugge gimlet med en vodka jeg hadde med fra Russland. Den er flott.
-Vil du smake? -Ja visst.
Ble ikke Rory med?
-Lorelai? -Jeg?
-Ja, du. -Hun kommer alene.
Jack har tilbudt seg å skysse oss til gravstedet.
Så hyggelig.
Det er en vanskelig dag. Jeg vil bare hjelpe.
Vær så god, damer. Kos dere.
Takk, Jack.
Så hvem er du?
Eller, hva, hvor, hvordan...
Hva jobber du med, Jack?
Jeg er for det meste pensjonist. Risikovillig kapital.
Jeg stikker innom kontoret av og til. De gjemmer seg.
Og hva er... den... men...
...den... den tomme...
-...tom... -Ja?
Det forsvant.
-Smaker drinken godt? -Ja. Veldig gimlet-aktig.
Jeg er tørst. Uttørket. Jeg tar litt mineralvann.
-Jeg kan hente det. -Nei da.
Bli her, Jack. Jeg tar med til alle.
-Kommer du snart tilbake? -Ja.
-Hallo? -Hvor er du?
Hei. Jeg er på Gazette. Tiden gikk fra meg.
Stopp pressen, for jeg har den nye overskriften din.
Hva snakker du om?
Mormoren din må kjøpe seg nytt TV-brett.
-Hva? -Hun har kjæreste.
-Nei. -Jack.
Jack Smith. Nye pappa-Jack.
Jeg setter deg på høyttaler. Jeg skal google ham.
Han kan ikke være kjæresten hennes.
Han sprader rundt som om han er det.
Sitter ved siden av henne og koser seg, blander drinker ved pappas drinkvogn.
-På terrassen eller i stuen? -Terrassen.
-Det er ikke så ille. -Hvordan?
Terrassevognen er en ekstravogn. Jeg forbinder morfar med stuevognen.
Pappa brukte begge! Jeg forbinder begge med min avdøde far.
Flott. Det finnes 54 millioner som heter Jack Smith.
-Så klart heter han det. -Legg til Connecticut.
Det fikk det ned til to millioner.
Jack står for John. Sjekk John Smith.
Nå ler telefonen min av meg.
-Hvor kjenner hun ham fra? -Klubben.
-Dro hun tilbake dit? -Og han var i begravelsen til pappa.
Liket av pappa var ikke engang i bakken, og Jack var der og duftmarkerte mamma.
Jeg er i sjokk. Er du i sjokk?
Ja.
Trodde hun var ferdig med klubben. Det er så lenge siden sist.
Jeg oppmuntret henne kanskje til å dra tilbake.
-Til klubben? -Ja.
-Bød du frem moren min? -Nei.
Hun begynte å bli så isolert.
Rory, du sendte en sårbar, skadet skilpadde
inn i et rede av kåte, gråhårede honninggrevlinger.
-Jeg trodde hun ville spille backgammon! -Takket være deg
sitter hun og drikker en gimlet med Jack the Zipper.
At du går glipp av dette.
Jeg skal møte dere ved gravstedet.
Jeg jobber med noe.
-Hva er det? -En overraskelse. Jeg...
Jeg er glad, men vil si det når vi er sammen.
Jeg vil høre noe som ikke gjør meg kvalm.
-Lorelai. -Jeg må legge på.
-Vi ses. -Ha det.
Rory treffer oss ved gravstedet.
Er det noe galt?
-Hvem er denne fyren? -Jack Smith.
Hva vet du om ham?
Alt. Vi har vært venner i 30 år.
Venner?
Spilt litt golf, drukket sjampanje på klubben?
Hva babler du om?
Du vet ikke alt om ham.
-For himmelens skyld. -Hva er han ute etter?
Ingenting. Hvordan det?
-Jeg kaller ham ikke lykkejeger. -Lorelai...
Mamma, du er et varp. Du er sårbar.
-Du har penger. -Han har mer.
Jeg kaller deg ikke lykkejeger.
Jack er enkemann, og vi er venner.
-Kan jeg ikke ha venner? -Så klart kan du det.
Er venner for andre, ikke meg?
Det er bare rart å se ham her. Jeg bearbeider det.
Kanskje det er bra. Bra at du legger det bak deg.
Jeg forstår. Bra at jeg legger det bak meg,
-for nå er jeg en annens problem. -Hva?
Du trenger ikke bekymre deg for meg nå, for nå har jeg en mann.
Det sa jeg ikke.
Du er fri fra alt ansvar.
-Jeg mente ikke... -Har du glemt faren din?
Hjelp meg med overgangen.
Jeg avviser ikke Richard ved å være sammen med Jack.
Jeg legger det ikke bare bak meg.
Greit. Jeg mente ikke...
Vi kan ikke la Jack og reservevognen vente der ute.
Hvor er Luke i dag?
Jeg står aldri over frokost igjen.
Skal han ringe meg om eiendommene vi så på?
Hvilke eiendommer?
Jeg tok "partneren" din med for å se på potensielle utvidelser.
Det var din fars dødsønske.
-Han ville hjelpe Luke. -Luke trenger ikke hjelp.
Jeg tilbrakte halve dagen med ham.
Hyggelig at han kan sløse bort tiden til en sørgende enke.
-Når skjedde dette? -Har han ikke sagt det?
Jo.
Snakker du og partneren din sammen?
-Ja, alltid. Konstant. -Ikke lett å tro.
Vi må dra.
Jack, vi bør dra.
-Er det honninggrevlingen? -Ja.
-Hvordan var kjøreturen? -Luktet cologne.
-Hei, vennen. -Hei, mormor.
Jack venter i bilen. Skal vi?
Ja. Greit.
Trodde vi skulle til venstre etter Gunderson?
Trodde det var til høyre ved Turner.
Jeg kan veien.
Stanley.
God ettermiddag, Mrs. Gilmore og mine damer.
-Hei. -Hallo. Er alt klart?
Ja.
Den ble polert i dag tidlig.
Kullgrå er den perfekte fargen, det er en tankestrek foran Longfellow...
-Det er apostrofer. -Nå begynner det.
Det skulle være hermetegn.
Selvsagt.
Det var rett på de andre. Hvorfor endret dere det?
Jeg skal sjekke dette.
Jeg blir med. Dette er latterlig. Det er fjerde gang.
-Femte. -Bli her.
-Greit. -Greit.
Kanskje vi kan få noen hit for å meisle inn hermetegnene.
Fem steiner og fem feil. Hva er det som foregår her?
Den tredje falt av bilen.
-Jeg synes apostrofene ser bra ut. -Gi henne det hun vil ha.
Mormor passer på deg, morfar.
Dette gir meg sjansen til å ordne blomstene hans.
Ta disse.
Hva synes du om Queens?
Monarken eller de morsomme folkene?
Området.
Jeg har sett på leiligheter.
Jeg tror jeg skal prøve Queens. Det er in.
-Hva med Brooklyn? -Brooklyn er ute.
-Jeg ligger langt etter. -Man får mer plass i Queens,
og jeg vil ha soverom og et skrivested,
spesielt siden...
Det topphemmelige Manhattanprosjektet du har jobbet med?
-Muligens. -Gode nyheter. Fortell meg.
Det er en bok.
-Har du kjøpt en? -Nei.
-Lånt en? Brent en? -Nei.
Jeg skriver en.
Jaså? Ombestemte sprø Naomi seg?
Nei. Jeg skriver alene.
-Ingen sprø samarbeidspartnere. -Jøss!
Ikke sant?
Hva handler den om? Jeg dør her.
Beklager, bare et uttrykk.
Kjærlighetshistorie? Mysterium?
En hyggelig historie om en valp, kattunge, ponni, vaskebjørn
-som skal få en ku til distriktsmarkedet? -Sakprosa.
Det er dyre-krumspringet også.
Ingen dyr, ingen krumspring.
Det handler om deg og meg.
-Deg og meg? -Ja.
-Bekjemper vi kriminalitet? -Om forholdet vårt.
Forholdet mellom mor og datter, vennskapet.
Reisen vår, og reisen du tok før jeg ble født.
Kanskje jeg forklarte det dårlig.
Forestill deg dette.
Den begynner.
Du er 16 og gravid.
Du pakker sammen for å dra fra huset til mormor.
Fra rikdom til armod, den har alt.
Familiens kamp, klassekamp, en uavhengig kvinne.
Derfra kan jeg fortelle historien kronologisk
eller hoppe frem og tilbake. Jeg har ikke bestemt meg, men...
-Nei. -Hva mener du?
-Jeg vil ikke at du skal skrive det. -Du forstår ikke.
-La meg forklare igjen. -Jeg skjønner. Nei.
-Hvorfor ikke? -Fordi det er livet mitt.
-Det er vårt liv. -Så skriv din side av det.
-Min side. -Ja.
Og hvem skulle jeg snakket med?
Jeg vet ikke, Mrs. Muir. Finn et spøkelse.
Mamma, kom igjen. Jeg må gjøre dette.
Du har ikke min tillatelse.
-Vi bør gå et annet sted. -De døde har ikke ører.
Men det er folk bak oss.
Hva var inspirasjonen for dette?
Jeg var frustrert og pratet med Jess...
Jess? Hvordan ble han innblandet?
-Han var på besøk hos Luke. -Flott.
Jeg gleder meg til Jess' tolkning av meg. Så flott.
Det er ikke hans tolkning.
-Beklager. Skriv noe annet. -Nei.
Skriv om forholdene dine.
-Du og Jess, du og Dean. -De blir med.
Ikke glem Logan, fyren du ikke kan si nei til.
-Det er urettferdig. -Det er mitt liv, Rory.
Jeg gjorde en stor innsats i mange år
for å sikre at folk bare visste det jeg ville.
Nå skal du skrive bok om det? Jeg vil ikke at mamma skal få vite
at jeg etterlot deg i en jernvarebutikk i kapittel seks.
-Tuller du? -Du er 32 år gammel.
Hun kan likevel be retten ta deg fra meg.
Du overreagerer virkelig.
Jaså? Visste du at mormoren din kalte deg Susan
-til du var to? -Det gjorde hun ikke.
Skriv om det, en kvinne som etterlater babyen sin
i en bøtte, og moren hennes stevner henne.
Perfekt for Lifetime. Maggie Smith kan spille moren.
-Mamma, kom igjen. -Dette har du ikke tenkt gjennom.
Jo, det har jeg. Jeg er ikke et barn. Det var ikke bare et innfall.
I går kveld skisserte jeg de første fem kapitlene uten problem.
-Det er et tegn. -Et tegn på hva?
At det er dette jeg skal gjøre.
Nei.
Jeg er lei for det. Jeg må.
Uten dette blir det mastergrad eller å trygle etter jobber jeg ikke vil ha.
Finn et annet emne.
Så jeg bør ikke gjøre noe som kan forandre fremtiden min,
fordi du vil skjule at du etterlot meg i en bøtte.
Er det alt?
-Mer eller mindre. -Men du gjorde det!
Vet du hva? Gjør som du vil, Rory.
Du er stor. Jeg kan ikke hindre deg.
Nei. Det er ikke sånt vi gjør. Vi er ikke passiv-aggressive.
Det er sånn du og moren din er. Du burde stå på min side.
Jeg trenger dette. Forstår du ikke det?
Jeg forstår. Jeg forstår alltid.
De siste 32 årene har jeg vært forståelsens dronning.
Mamma, slutt. La meg få dette.
Jeg kan ikke. Ikke denne gangen.
Fortell mormor at jeg kommer innom senere.
Det var den gladnyheten!
-Hei. -Hei. Hvordan gikk det i dag?
Vi håper at alle gode ting er seks.
-Hva? -Ingen kaffe?
Nei, de er klare til å gå.
-De vil ikke ha kaffe. -Jeg vil.
Sløseri å lage en kanne for én kopp.
-Jeg kan drikke hele greia. -Nei.
Jeg tar med meg resten hjem.
-Hva er galt? -Jeg sier bare...
-Er verden tom for kaffe? -Nei.
Nekter Colombia på grunn av Narcos?
Greit.
Hvor lenge skal du være sånn?
-Hva? -Du har vært gretten lenge.
-Nei da. -Jo.
-Kan det diskuteres hjemme? -Det er her.
Lorelai, kom igjen. Jeg prøver å jobbe.
Hvorfor sa du ikke at dere så på nye lokaler?
Er det noe man skjuler?
Jeg var uforberedt i dag. Jeg liker ikke det.
-Liker du ikke det? -Nei.
Så hvorfor sa du ikke at dere ikke går til psykolog?
-Vet ikke. -Hvorfor skjulte du det?
-Vet ikke. -Hun sluttet for en stund siden.
Hvor har du vært?
Hvis dere ikke går til psykolog, hvor er du når du sier at du er hos psykologen?
-Jeg går fortsatt. -Du går fortsatt.
-Alene. -Greit.
-Tror du meg ikke? -Jeg tror deg.
-Luke. -Jeg vet ikke, greit? Jeg vet ikke.
Hvor trodde du at jeg var?
Hos en deilig elsker kl. 10.30 hver tirsdag?
Det er litt tidlig.
Skal vi se. Hvem kan det være med? Kanskje matleverandøren?
Eller Lou, som bruker ull-lue selv om sommeren?
Jeg vet ikke hvem det er. Jeg vet ingenting.
Jeg er ikke utro.
Så klart ikke. Du går til psykolog alene.
Moren din dro deg med, men du elsket det og ble kvitt henne.
Helt logisk. Vil du ha noe annet?
-Jeg vil faktisk ha litt kaffe. -For himmelens...
-Tror du meg ikke? -Vet ikke hva jeg skal tro.
Skal jeg ringe moren min for en bekreftelse?
Nei! Jeg vil ikke ringe moren din.
Jeg ringer ikke moren din.
-Vi inngikk en avtale. -Hvilken avtale?
Du har ditt liv, jeg har mitt.
Du holder din sprø familie unna meg, så holder jeg min unna deg!
Jaså? Er det sånn det er?
Er det sånn partnere skal oppføre seg?
Hva foregår her?
Hvorfor er alt så adskilt med oss?
Hvordan skal jeg vite det? Du ordnet det.
-Hva? -Ja.
Livene våre ble ordnet av deg. Jeg ble bare med.
Hvordan skjedde det?
Jeg vet ikke. Spør psykologen!
Psykologen min er reserve i den teite musikalen!
Jeg er ferdig med henne.
Du ordnet det, jeg gikk med på det, og sånn fungerer det.
Nå står vi i kafeen min og krangler, og alle går med maten og drikken sin.
-Hvor skal du? -Hvor?
Jeg har muffins i ovnen til vertshuset i morgen,
fordi Sandra Lee avlyste fordi hun snakket med Ina Garten,
som sa: "Ikke prøv Dragonfly. Det er fælt!"
Sandra har hatt noen vanskelige år. Hun trenger ikke å bli ydmyket av deg!
Det er på huset i kveld. Gå!
Hun var utrolig.
Helt ut av det blå dukket sprø Lorelai opp.
Jeg har sett det før,
men bare når noen avskjærer henne eller på skosalg.
Jeg så det da Marla Tiptons mor kalte deg en bastard.
Hun kastet de browniebitene med skremmende presisjon.
En bok. Hun gikk fra vettet på grunn av en bok.
-Så merkelig. -Hun vet at jeg skriver.
Hun vet at alt er råmateriale. Skriv det du vet.
-Du vet hva jeg vet. -Lorelai?
Lorelai, ja. Og meg. Og livet vårt.
Jeg kjenner det som bukselomma mi.
Det kan bli bra, men hun hører ikke etter.
Hallo?
-Hva er det? -Jeg ringte Logan.
-Hva? Hvorfor? -Jeg vet ikke.
Det skjedde bare. Som en refleks.
Herregud. Det er dette jeg gjør. Jeg blir lei meg og ringer Logan.
Eller, det jeg pleide å gjøre, for nå svarer kanskje hun.
Tar hun telefonen hans?
-Hallo? Rory? -Pokker! Gjorde det igjen.
-Tuller du? -Nei.
Ring nødetaten. Jeg blir sprø.
Er det sånn jeg er nå?
Den du kjente som ungdom, som var smart og samlet,
har blitt spyttet ut av livet, og du får aldri se henne igjen.
-Rory! Hva skjer? -Pokker!
Du må slappe av.
-Vil du ha Lipitor? Zach har det. -Nei.
Jeg må bli 20 igjen.
Du skulle ha sett oss i går. Det var grusomt.
Vi stod midt på en gravlund og kjeftet.
Det var sørgende overalt rundt oss.
Dagen deres var alt ganske ille.
-Hva skal jeg gjøre? -Hun roer seg ned.
Hun så på meg slik hun ser på mormor.
Det gjorde vondt. Og, jeg mener...
Jeg vet ikke hva jeg tenkte på.
Selvsagt vil hun ikke at jeg skal skrive om oss.
Jeg kunne ikke godta det, fordi jeg vil dette så sterkt.
-Jeg er utslitt. -Du.
-Ja? -Er jeg med i boka?
Ikke begynn.
-Så klart. -Nei, jeg tar den.
-Nei, Lane. -Slutt å ringe.
Hva snakker du om? Hun ringte meg.
En refleks vi skal bli kvitt.
Vi har Lipitor. Du vil ikke høre mer fra henne.
Lane, gi henne telefonen.
-Nei. -Gi meg telefonen.
-Nei. Jeg beskytter deg. -Det går bra.
Greit.
-Hei. -Hva er det som skjer?
Ingenting. Dårlig dag.
Jeg hørte om kolesterolproblemet.
Kom igjen, Ace.
Du ringte meg mye i dag og fire ganger i går.
Du la på hver gang. Hva er det?
Ingenting. Det skjedde noe med moren min.
Snakk med meg. Jeg er her.
Jeg var bare sint på henne og måtte snakke med noen,
men så innså jeg at jeg ikke kan ringe deg lenger.
Hvorfor ikke?
-Logan! -Jeg må gå ut.
Fordi hun er der.
Rory...
Hun er der.
-Ja. -Det er grunnen.
Så vi bør vel si farvel.
-Hvis du vil. -Ikke gjør det til min feil.
-Beklager. -Er det alt?
Vi slår opp.
Men vi kan ikke slå opp, for vi er ingenting.
-Herregud. -Disse voksengreiene er vanskelige.
Lurer på om Gjengen rundt 30 må gjennomgå sånt.
Lorelai, det er Taylor.
Du er nok ikke interessert i musikalen lenger,
men av høflighet lar jeg deg vite
at Nat Compton og jeg tok en tur til Cape Cod sist helg,
og vi har skrevet en ny sang.
Jeg inviterer alle i veiledningskomiteen
til å komme innom Miss Pattys i kveld og høre den.
Men vær så snill... Legg igjen sure miner hjemme.
MISS PATTYS BALLETTSKOLE
Jeg vet at alle andres liv
Skal fly dem hus forbi
Så snur noen seg og sier
Hva med deg?
Og jeg står her
Med åpen munn
Og jernteppe
Alt skulle ha løst seg selv
Innen nå
Kartet over livet mitt Bør være klart og presist
Med små røde streker
Og pene sirkler Som markerer hindre
Og landminer
Jeg er ikke uknuselig
Jeg knekker nå
Kanskje ikke alle kan leve en drøm
Kanskje ikke alle kan kysse en frosk
Kanskje det blir meg og hunden
Og de små kosedelfinene På gulvet
Og en liten hundedør
Jeg er ikke uknuselig
Jeg knekker nå
Jeg må bli uknuselig
På et vis
Det er aldri
Eller nå
-Denne må bort. -Så kjedelig.
-Luke? -Her inne!
Denne hylla gjør meg sprø.
Jeg prøver å sikre den.
Greit.
Vi må snakke sammen.
Jeg er midt i dette.
Jeg må si deg noe.
Greit, si det.
Jeg skal reise vekk.
Skal du reise vekk?
Og jeg blir kanskje borte en stund.
-Hvor lenge er det? -Noen uker.
-Noen uker? -Kanskje lenger.
Lorelai, hva foregår her?
Jeg skal gjøre Wild.
-Hva? -Wild.
-Jeg... Mener du filmen? -Boka.
Er det noen forskjell?
Filmen tok seg friheter. Boka er ren.
Jeg skal gjøre boka.
Men hva vil det si?
-Jeg skal til det stedet. -Pacific Crest-stien?
Og jeg skal gå der.
-På tur. -Greit, da sier vi det.
-Stien er over 3 000 km lang. -Jeg skal ikke ta hele.
-Og det er en sti. -Ja.
-Utendørs. I naturen. -Jeg vet det.
Med skitt, insekter og dyr.
-Ja. -Mygg, elver.
-Jeg vet det. -Du må bære din egen ryggsekk.
-Alene. -Jeg vet det.
-Uten Dewey og Brandon. -Mødrene sier nei.
-Du må sove på bakken. -Ja.
-Lage din egen mat. -Ja.
-Koke ditt eget vann. -Ja.
-Du får vann fra en bekk. -Ja.
-I naturen. -Ja.
Da vet du vel hva som finnes der.
Skal du likevel gjøre det?
Ja.
Hvorfor det?
Fordi det er aldri...
...eller nå.
Oversatt av: Birthe Lorgen