Chantal? Chantal!
Gleden ligger i å lete etter sannheten, ikke oppdage den.
Jeg kan spare deg bryet. Hun dør til slutt.
Hun er død. Blusen var dekket av blod.
Jeg vet det, men jeg så henne etter at blusen ble funnet. Hun er i live.
Kanskje du så en som lignet på henne?
Som da jeg trodde den tivoliansatte var Matt Damon. Jeg følte meg så dum.
Det er ikke sånn dette er. Jeg vet at jeg så henne.
Dere må tro meg. Det er sant.
Er det ikke sprøtt at du møtte henne idet du ble besatt av henne?
–Jeg er ikke besatt. Eller gal. –Jeg sa ikke at du var gal.
–Kan vi bruke innestemme? –lngen tror at du er gal.
Det Elliott prøver å si, er...
–Du så henne. –Greit. Høres bra ut.
Dere trenger ikke å tro meg. Kun politiet trenger å tro meg.
Jeg sa akkurat at jeg tror deg.
Jeg vet hva jeg så, og dere var ikke der.
Jeg har ikke vært i Flushing siden jeg kastet godteri på en fyr.
Flushing. Sa du ikke at du var i Chinatown?
Nei, jeg var på en kinesisk restaurant.
–I Flushing? –I Flushing.
I Flushing. Takk, Elliott. Det var hyggelig å se dere.
–Hvor skal du? –Jeg tror jeg drar til Flushing.
Det er fint der på denne tiden av året.
–Kan du vente på meg? –Nei.
Vi ses.
Elliott, Julian bor i Flushing.
Å nei... Betalte de ikke?
Drew! Er du sint på meg eller noe sånt?
Jeg vet ikke. Jeg vet ikke noe som helst lenger.
I går kjeftet du på meg da jeg prøvde å være snill.
–Så hang du med eksen din? –Ja, jeg møtte Julian.
Men det skjedde ingenting. Jeg ville aldri...
–Så hvorfor løy du? –Jeg løy ikke. Jeg bare sa det ikke.
Du leter etter en grunn til å være sint på meg.
–Kan jeg få spørre deg om noe? –Ja.
Ville du ha kjeftet på Julian sånn som du kjeftet på meg?
–Beklager at jeg kjeftet på deg. –Det handler ikke om det.
Jeg må dra på jobb.
New York Politiavdeling
Jeg tenkte det ville være nyttig å vite at hun fortsatt er i live.
Ok. Når så du henne sist før i går kveld?
Seks år. Det virker lenge, men med sosiale medier føles det ikke slik.
Ok, takk for at du kom.
–Ok. Var det alt? Hva skjer nå? –Vi venter, og håper på det beste.
–Venter og håper? –Vi skal gjøre så godt vi kan.
Hun vet at folk leter etter henne, så da vil hun komme hjem.
–Hun trenger hjelp. –Da kan hun ringe meg.
Ok.
Da får du vel fortsette å skyte svarte tenåringer, –
–for det er tydeligvis alt du gjør.
Unnskyld, det var en alvorlig anklage.
Jeg mente det ikke. Du sitter bare ved skrivebordet.
–Kom deg ut, for helvete! –Unnskyld.
Pokker!
–Går det bra med deg? –Ja.
Politiet er ubrukelige.
Det føles ut som om jeg har snakket med veggen i en time.
Hvor mange kommer inn og sier at de så sin savnede venn?
De brydde seg ikke engang.
Vent, hvem er den savnede vennen din?
Chantal Witherbottom.
Tuller du med meg? Jeg så henne også.
Hun forsvant. Jeg lette i alle retninger og ropte på henne.
Du så henne kl 22.30, så det må ha vært rett etter at jeg så henne.
–Hvordan kjenner du Chantal? –Gjennom familiesaker.
–Hun stilte alltid opp for meg. –Bra.
Jeg er så glad for at jeg møtte deg. Jeg begynte å tvile på meg selv.
Dory, det kalles skjebnen.
Ja.
Brannen blokkerte alle utganger, og pauserommet brant.
Jeg hadde to alternativer.
Dynke skjorten i min chai latte og puste gjennom den, –
–eller vente på heisen.
Jeg står her i dag, så hva tror dere jeg valgte?
Legg vekk mobilen.
Over til brannslukkere.
Rekk opp hånden hvis dere tror det er to brannslukkere i denne etasjen.
Hvor mange tror det er tre?
–Jeg tror det er tre. –Feil. Det er sju.
La oss snakke om økser.
Blodspruten er typisk, inspektør.
Men det som er interessant... Vel, du kan se selv.
–Det er vel ikke maling? –Nei, den rødfargen er blod.
En stor kunstner er villig til å dø for sitt kunstverk, –
–men er hun villig til å dø for en annens kunstverk?
–Og kutt! –Du er så flink!
Bra. Vi tar én tagning til.
–Må vi det? –Man så skyggen fra kamerakranen.
Kan vi ikke redigere den bort, som med Elanas armfett?
Unnskyld, skal jeg...
Du er så dyktig manusforfatter! Var det sånn du så det for deg?
–Ja, du gjør jobben min lett. –Er det sant? Takk.
Kan jeg stille deg et manusforfatter–spørsmål?
Hvis en jente var savnet, og blusen hennes var dekket av blod, –
–ville du som manusforfatter ha regnet med at hun var død?
Snakker vi om et bra program om virkeligheten?
Da er hun nok død, ja.
Det var det jeg trodde hele tiden.
Unnskyld, har du denne i...
Herregud, jeg ante ikke at du jobbet i dag, Marc.
–Hvorfor skulle jeg ikke det? –Du er så morsom!
Bli med meg. Hvordan var helgen din?
Flott! Lukes tante jobber som gartner på Cloisters, –
–så hun ville vise oss kornvalmuene. Familien hans er så blomsternerder.
Gi meg den.
Sprøtt at du nevner det, for jeg fikk en utrolig orgasme i går kveld.
Husker du Lilo og Kotto, som hadde ansvaret for onsdagsaktivitetene?
Jeg hadde en trekant med dem på museet nærmest ved et uhell.
–Hva syns du om den? –Du bør gå opp en størrelse.
–Hva skal du i kveld? –Det står mellom tre ting.
Jeg hørte om en fest jeg arrangerer. Det er på Ramona's med noen venner.
Det er ikke noe stort.
Så nå står det mellom fire ting.
Jeg ville ikke møte opp på jobb når pannen min var rosa.
Kunne jeg ha sjefet med folk da? Nei.
Hvor sjefer du med folk?
Jeg er eiendomsmegler hos T W Brownway.
Det er et veldig stort selskap.
Jeg elsker jobben min. Den er mitt kall.
Hva jobber du med?
Jeg jobber som assistent for en dame som er gift.
Det er meningsløst. Jeg er bare lei av ting som ikke betyr noe.
Det er en person der ute nå som sårt trenger hjelp, –
–men som ikke tør å be om det.
Du har rett. Chantal er i fare.
–Hva? –Ja.
Vi kan ikke snakke om det her. Vi drar hjem til meg.
Hei, kompis. De ga meg en ekstra milkshake.
Jeg kjøpte den ikke til deg, men vil du ha den...
Det går bra. Kan vi gå i den retningen?
Skal bli, kaptein.
Det er et fint nabolag, med unntak av anleggsarbeidet.
Det er fælt at de dekker til arkitekturen med stillas.
Stillas er ikke farlig, men det er så stygt...
Kan vi bare snakke om Dory? Det er derfor du ville møte meg.
Ja, vi kan snakke om det i stedet.
–Så... –Ja, så...
Jeg er ikke komfortabel med at Dory henger hos deg på den måten.
Ok. Er du sikker på at det var alt du ville spørre meg om?
Du vil ikke spørre om jeg lå med Dory? Bare spør.
Gjorde du det?
Betyr det ja eller nei?
Du står der med to milkshaker og snakker med din kjærestes eks.
–Det virker patetisk. –Jeg syns det er modent.
Jeg holder dem fordi det skjedde en feil!
Jeg kjøpte ikke to milkshaker med vilje!
–Jeg lå ikke med Dory. –Takk for at du ikke lå med dama mi.
Det er jeg som oppfører meg som en voksen.
–Seriøst? –Unnskyld.
Beklager at du måtte gå så langt i de søte skoene. Hvor kjøpte du dem?
Jeg vet ikke.
Dory, vi gikk forbi bygningen min for ti kvartaler siden.
Jeg er nok paranoid, men jeg vil heller være paranoid enn dum.
Hvorfor er du paranoid? Blir vi forfulgt?
Ikke vis det så tydelig.
–Er det ham? –Stopp, stopp.
–lkke vis at vi er mistenksomme. –Er det de som er ute etter Chantal?
De brøt seg inn hos meg og byttet ut elektronikken min.
Som om jeg ikke ville merke forskjell.
Hva? Hvorfor?
De eier de mest prestisjefylte bygningen i byen.
Hvem? Eiendomsmegleren?
Du bør nok ikke spørre. Du vet for mye allerede.
–Han går fortsatt samme vei. –Pokker!
Fort, vi går inn i den butikken et øyeblikk.
–Vi får kjøpe vann... –Ut! Du får aldri komme inn her!
–Hvordan våger du å si slikt? –Vennen din er gal. Få henne ut.
Jeg er ikke det. Jeg har aldri vært i denne butikken før. Du kjenner meg.
Hun kommer hit hver uke og kjefter på alle!
–Hva sa du om meg, din rotte? –Ut! Jeg ringer politiet.
Jeg er en kunde! Du kan ikke ringe politiet, din jævla rotte!
Hvis jeg er en rotte, er du en gris!
–Hva heter du? –Du trenger ikke å vite det!
–Hvem er bestyreren? –Jeg er bestyreren. Jeg står her.
Jeg gikk om bord i yachten da det slo meg:
Denne helgen vil det bare være meg og tre veldig berømte brytere.
Vent litt mens jeg ødelegger for dem.
Hei.
–Hvordan har dagen din vært? –Den var rar.
Hei, skatt!
Hei, Drew! Hvordan har dagen din vært?
Min var så bra! Første dag i den nye serien min.
Tenk at jeg følte meg mindreverdig. Jeg var der, og jeg var veldig flink.
Jeg sier alltid det.
Flyvertinnen nekter å se opp, og det eneste jeg kom på...
–Vent litt. –Gjør deg ferdig.
–Jeg sier det senere. –Ok...
Vi skal bestille...
Vi bestilte litt fingermat. Olivener og et ostefat.
Men nå vil jeg takke dere alle, –
–og si at jeg elsker alle jeg inviterte hit i kveld.
Noen av dere har jeg kjent i årevis, andre har jeg aldri møtt før.
–Vi har møttes. –Nei.
Ikke for å bli for personlig, –
–men på high school ble jeg diagnostisert med lymfekreft.
Det var skremmende, forstyrrende og nydelig.
Jeg lærte meg å ta vennskap på alvor.
Det viktigste jeg lærte, er at man ikke kan kjempe en krig alene.
Man trenger en hær.
Så jeg feirer livet i kveld, og arrangerer en fest helt uten grunn.
Jeg elsker dere. Dere er familien min. Spesielt du, Marc.
Kjæresten min. Kom hit.
Kan vi ta en prat?
–Beklager at jeg ble så sint. –Nei, jeg skulle ha fortalt deg det.
Hør på meg. Jeg er lei for det. Jeg stoler fullt og helt på deg, –
– og jeg skal ikke få hetta igjen... –Dory!
–Størrelse 39, ikke sant? –Hvorfor er du her?
Ta på deg dem og gå ut så fort som mulig.
–Du har vel ikke fortalt dem noe? –Nei.
–Hei. Drew, Dorys kjæreste. –Hei, Drew. Hyggelig å hilse på deg.
–Er dere sammen? –Vi dater hverandre.
–Har dere hatt sex ennå? –Ja.
Dory, hvem er dette?
–Hvorfor ser han på brystene mine? –Jeg gjør ikke det.
Han er mørkets fyrste. Han har svarte øyne.
–Øynene mine er blå som havet. –Her er osten.
–Slipp henne! –Hold deg unna oss!
–Kom. –lkke meg.
De er ute etter meg! Nå er de ute etter deg også!
–Jeg skjelver fortsatt. –Bare pust deg gjennom det, skatt.
Hvem var det hun mente at var ute etter deg?
Hvem vet? Hun er psykotisk.
Hun sa hun visste ting om Chantal, men det var bare tull.
Jeg ville tro på det fordi jeg ville at det skulle være sant.
Jeg bør dra på sykehuset. Jeg kan være skadet uten å vite det.
Hun er nok død. Hun er nok bare død.
Du sa at du så henne. Da er hun i live.
–Nei, jeg tror jeg er gal. –Jeg lover at du ikke er gal.
Jeg tror deg. Hvis du tror at du så henne, –
– så er jeg sikker på at du så henne. –Takk.
Jeg tror jeg bare må gi slipp på det.
Alt i alt høres det ut som om du har hatt en kul dag.
–Går det bra med håndleddet ditt? –Ja.
–Skal du sitte oppe en stund til? –Bare litt til.
–Til klokka fire om morgenen? –Ja.
Greit.
Puss tennene.
–Sett i gang. –Hei, det er meg, Chantal.
Jeg ble utfordret av søsteren min til å ta isbøtte–utfordringen.
Jeg nominerer Gavin Rolf!
–Bare gjør det. –Ok.
Ok.
–Kan jeg få sitte ved siden av deg? –Ja.
Tekst: Espen Stokka www.btistudios.com