Saml konstablerne
Og overkonstablerne
Kald korporalerne ind Og sergent YDG! YDG
Jeg har været En fodsoldat i tjeneste
Ja! Jeg har tjent mit land
Min far var Koreakrig-generationen Og jeg er fra Olieprins-generationen
Fronten er ingen joke Men dem med frinumre griner ikke
Dag og nat marcherede vi i flok
Spiser ramen Her! Der! Alle steder!
Hvor er mine tomme patronhylstre
Rat-a-tat-tat Skyd patronerne ud
En to tre! Fyld op
Mit betroede bælte! Mit patronbælte!
Saml konstablerne Og overkonstablerne
Stå ret og se frygten i øjnene Stå stærk og modstå fristelsen
Det er livet i hæren! YDG-stil
Vi ryster røven Vi får det bedste ud af det
Nu er min pige rejst, hun slog op Og møg! Mit orlov blev aflyst
Det er okay! Jeg ønsker dig alt godt
Jeg graver mig ud Tilbage til det civile liv
Hvor er mine tomme patronhylstre
Rat-a-tat-tat Skyd patronerne ud
En to tre! Fyld op
Mit betroede bælte, mit patronbælte
Hvad?
Ikke noget, det er bare...
så trist.
Claire.
Vi vidste begge præcis, hvad hun var.
Ja, jeg ved det. Hun var den irriterende karakter.
Beklager.
Gå.
Men selvmord, Seth?
En karakter som Ga-in ville have slået Joon ihjel, ikke sig selv.
Plus, Hr Park døde på samme måde,
og det var mord.
Det her er ikke virkelighed,
så hvem end slog Hr. Park ihjel, slog Ga-in ihjel også, ikke?
Det her er ikke et af de dramaer, Claire.
Det er ikke et mysterium. Det er romantik.
Det skulle være romantik.
Du ser virkelig godt ud, forresten. Strøget og rene linjer.
Meget mandigt.
Det er sødt af dig.
Du ser også meget godt ud.
Det er jo en begravelse.
Vi er kede af dit tab.
Tak, fordi I kom.
Det her er ikke virkelighed. Det er et drama,
så hvem end gjorde det mod Hr. Park og Ga-in,
ville være her til begravelsen. De må de være, ikke?
Ekstra...
Seo-yeon, nej. Fru Park... måske.
-Claire. -Hvad?
Det er ikke fordi, jeg ikke værdsætter dit detektivarbejde,
men jeg tror ikke, det er tiden og stedet.
Hvad skal jeg ellers gøre.
-Din kæreste er her ikke. -Joon er ikke min kæreste.
Synes du ikke, det er underligt?
Synes du ikke, det er lidt mistænksomt?
Den dødes forlovede er den eneste, der ikke er til stede til begravelsen?
Jeg ved det ikke.
Hvor fanden er han?
SETH'S THE LIBERTINE ÅBNER SNART
Pas godt på den her! Alle Nordkoreas atomhemmeligheder er deri.
Nej! Jeg kan ikke tage mig af det der nu. Jeg har mine egne problemer.
Hej!
Er du okay?
Hun og jeg ville aldrig blive bedste veninder,
men hvis jeg havde vidst, hvad der ville ske...
havde jeg været sødere mod hende. Jeg er så ked af det...
Græd ikke, Seo-yeon.
Jeg er så ked af det...
Du behøver ikke at føle sådan.
Hvis nogen burde føle skyld, er det Park Joon for ikke at være her.
Seth!
Ikke nu.
Far, jeg er ked af, at jeg aldrig fik chancen for at sige farvel.
Også dig, Ga-in. Jeg ville gerne have lavet mad til dig.
KIMCHI STEGTE RIS
Far, husker du, dengang du lavede mad til mig?
Lad os i det mindste dele et sidste måltid.
Seth.
Jeg spørger mig selv igen og igen, hvem der fik noget ud af Hr. Parks død.
Hvem der fik noget ud af Ga-ins død. Og der er kun et svar.
Hvad hvis jeg tog fejl, og Joon er morderen?
Joon? Morder?
Tænk over det.
Hans far ville have, han overtog firmaet. Død.
Ga-in prøvede at tvinge ham til ægteskab. Død.
-Men han spiller hovedrollen. -Hvem kunne det ellers være?
Seth!
Jeg har ikke tid til dine hævnfantasier.
Jeg prøver at redde verden.
Hvad med kapitel 9?
-Du må opdatere mig. -Kapitel 9! Retfærdighed!
I K-drama er livet retfærdigt.
Hvis ondskab får lov at fortsætte til slutningen,
vil den påvirke andre dramaer direkte eller indirekte.
Så du må hellere konfrontere ham.
Halløj, allesammen.
Mit navn er Seth, og jeg er ejeren
af Seth's Libertine, der åbner snart.
Jeg vil gerne takke jer,
fordi I kom her i dag for at ære min ven, Ga-in.
Jeg vil gerne sige et par ord, før vi siger farvel for altid.
Ga-in spillede en vigtig rolle i alle vores liv.
Vi vil aldrig vide, hvad hun tænkte de sidste minutter af hendes liv.
Fortvivlelsen hun må have følt...
der fik hende til at tage sit eget liv.
Lad os vælge at huske hende for hendes bedste sider.
Jeg er sikker på, Ga-in selv ville have ønsket det.
Hvil i fred, Ga-in.
Og måske vi nu...
kan høre et par ord fra hendes forlovede?
Park Joon, er du her?
Den lede satan.
Far...
Ga-in...
Jeg har prøvet at huske de lykkeligste øjeblikke med jer to,
men lige meget hvad, dukker der ikke noget op.
Mit eneste ønske lige nu er...
Jeg ved, det lyder skørt...
men jeg ville ønske, jeg kunne standse tiden.
Så ville jeg rejse tilbage og genleve de lykkeligste øjeblikke.
Men alt er forbi nu.
Ingen chance til.
Alt er væk.
Væk!
Hvad fanden vil du?
Retfærdighed.
Du ved,
jeg har prøvet at finde ud af, hvornår ting begyndte at gå galt,
og det virker til, at det hele begyndte, da du dukkede op i mit køkken.
Godt forsøg, Joon Park. Lad være med at skifte emne.
-Hvad? -Hvorfor gjorde du det, Joon?
Hvad snakker du om?
Jeg ved det.
Jeg skulle have vidst det. Mine følelser gjorde mig blind.
Så blind at du prøvede at brænde min restaurant ned?
Næ nej, du får ikke lov til at undvige problemet her.
Hvilket problem, Claire?
At du er en morder!
Du er en morder, Joon Park!
Er du på stoffer?
Det eneste stof, jeg er på, er sandheden.
-Det giver ingen mening! -Nå?
Det giver heller ingen mening, at du slog din far og din forlovede ihjel!
Og så reddede du mit liv, så jeg ikke ville mistænke dig, men du er afsløret!
Jeg har ikke slået nogen ihjel!
Hvorfor var du så ikke til begravelsen?
Fordi jeg slog op med hende! Fordi jeg ikke ville giftes med hende.
Og det var derfor hun begik selvmord. På grund af mig!
Vrøvl!
Og hvorfor ville jeg slå min far ihjel?
Jeg elsker min far.
Så du ikke behøvede at overtage firmaet.
Nå, du mener det firma, som jeg overtager?
Modsat restauranten, jeg har mistet?
Hvorfor ville du så redde mig?
Du ødelagde det! Hele det her sted er ødelagt, fordi du reddede mig.
Din idiot! Din store, dumme idiot!
Jeg er en idiot? Jeg er en stor, dum idiot?
-Ja. -Ja?
Hvad gør det dig til?
Jeg er... Jeg er en...
endnu større, dummere idiot!
Nå...
Vi er alle klar til åbningen, ikke?
Selvfølgelig.
Seo-yeon.
Lad os gøre vores bedste. Jeg ønsker, at det her vil lykkes.
For os.
Kan jeg følge dig hjem?
Det er okay.
Jeg har nogle ting at tænke over og vil gerne gå.
Men tak for alt endnu engang.
Vi ses.
Tror du mig nu?
Jeg troede, jeg endelig havde løst gåden.
Løst hvilken gåde?
Kapitel 9.
Du er en mærkværdig kvinde.
Du burde gå i kjole oftere.
Jeg føler mig som en svindler.
Hun vidste, hvorfor jeg ikke ville giftes med hende.
Fordi hun er kællingen?
Nej.
Fordi...
Joon, lad være...
Du kan ikke. Og du vil ikke. Du kender mig ikke engang.
Præcis. Du er et mysterium.
Med alle kvinder, jeg har mødt, ved jeg, hvad de tænker,
jeg ved, hvad de gerne vil høre, men med dig...
du er anderledes.
Du er som fra en anden planet.
Hold mund, Joon.
Selv måden du siger mit navn.
Selv de seneste dage, da jeg hadede dig.
Og jeg hadede dig mere, end jeg har hadet noget...
Joon, stop.
Selv da du beskyldte mig for, at have slået min egen far ihjel.
Og jeg tror ikke, det ville være muligt, hvis jeg...
Vær sød at lade være.
Se på mig. Nej.
Hvorfor?
Joon...
Føler du ikke på samme måde?
Det er ikke dét.
Hvorfor så?
Giv mig en grund.
Fordi hvis du ikke slog din far og Ga-in ihjel, så gjorde en anden det.
Og retfærdighed må vinde.
Hvad er det?
Det er indviklet.
Hvis jeg så, hvad du skal til at se, ville jeg nok blive skør...
Jeg...
Du har været meget igennem, og jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Regel nummer fire. Og... og...
denne er den vigtigste af dem alle.
Disse karakterer må ikke vide, at de er i et drama.
Jep! Jeg ved det.
Hvem snakker du med?
Ja, jeg ved, det er risikabelt...
og verden kunne gå under,
og vores ansigter kunne implodere lige pludselig, eller...
Joon Park!
Ja?
Jeg håber virkelig, det her virker.
Du er... Park Joon.
-Den berømte kok, ikke? -Hvad laver du her?