Yritän saada elämästä tolkkua. -Ensimmäinen haastattelu.
Kipu ja tuska ovat todella raskaita.
Kivun yli on vaikea päästä. Sitä on vaikea kestää.
Irtaannun tapauksesta jossain määrin. En halua romahtaa ja itkeä.
Yritän vain pitää... anteeksi.
Yritän pitää itseni kasassa parhaani mukaan.
En halua itkeä enää enempää.
Itkuun väsyy. En halua itkeä enää.
Kivun haluaa katoavan, mutta niin ei koskaan käy.
Sitä vain oppii sietämään. Anteeksi.
En halua enää kipua.
FAITH GREEN EI OLE TÄYSIN TOIPUNUT -
EX-MIEHENSÄ GREGORY GREENIN KAMALISTA TEOISTA.
Uskomatonta, että tein sen.
Tiesin, etten voinut enää kääntyä takaisin.
Hän on hulluin -
ja demonisin ihminen voidakseen tehdä tällaista.
Monet järkyttyvät.
Tiesin, että tekisin jotain.
Se riitti.
Hän oli hirviö valepuvussa. Hänessä oli jotain vialla.
Olen pahoillani.
Miksi tein niin? Kukaan ei ymmärtäisi.
MITÄ JOS LÄHEISESI -
OLISI PAHOLAINEN VALEPUVUSSA?
HUOMAISITKO VAROITUSMERKIT?
Tapasin Gregin ensimmäisen kerran isäni kirkossa 14-vuotiaana.
Olin pihkassa häneen. Hän oli 10 vuotta vanhempi.
Kirkon jälkeen istuin penkillä ja juttelin hänen kanssaan.
Hän kävi kirkossa jonkin aikaa ja katosi sitten.
En tiennyt miksi. Kuulin jossain vaiheessa, -
että hän oli ollut vankilassa. En tiennyt, minkä vuoksi.
Tapasin hänet taas vasta kolmekymppisenä.
Pastori-isäni oli tekemisissä ehdonalaisessa olevien kanssa.
Sitä kautta hän tapasi Gregin. Isäni auttoi Gregiä sopeutumaan.
Hän antaa viisautta ja ymmärrystä.
Kirkossa hän istui muutamaa penkkiriviä edempänä.
Vatsassani oli yhä perhosia.
Hän oli yhä komea.
Hän paljastaa piilotettuja asioita.
Puhuin hänen kanssaan kirkon jälkeen. Siitä asiat etenivät.
Greg. -Niin?
Siitä on aikaa. Et taida muistaa.
Hän ei aluksi muistanut minua.
Faith, sinäkö siinä? Vau.
Hän sanoi, että olin kasvanut ja muuta.
Meillä on nälkä.
Olin yksinhuoltajaäiti.
Kara ja Chadney olivat silloin kahdeksan ja kymmenen.
Oletko äiti? -Niin.
Kara, Chadney, tässä on Greg.
Gregory oli hyvä lasten kanssa.
Hän oli hurmaava herrasmies.
Ajattelin, että parisuhde olisi mahdollinen.
Lopulta hän muutti luokseni. Asiat olivat hyvin.
En kysynyt isältäni ehdonalaisasioista.
Joskus ihmisillä on ikävä menneisyys, -
ja he yrittävät parantaa elämäänsä.
Jos olisin tiennyt kaiken, en olisi edes mennyt treffeille.
Olisin vältellyt häntä.
FAITH LUULI GREGORYN PÄÄSSEEN EROON ONGELMISTAAN, -
MUTTA VAROITUSMERKKEJÄ OLI.
Suhteen alussa kaikki oli normaalia.
Tiesin hänen olleen vankilassa. Hän ei kertonut yksityiskohtia.
Etsin lisätietoja, mutten löytänyt mitään.
Koko yhteisö oli kuullut tarinan, -
että tapaus oli itsepuolustusta. Niin kaikki uskoivat.
emme keskustelleet asiasta, kunnes kysyin häneltä.
Saanko kysyä jotain?
Hän ei kertonut yksityiskohtia.
Mitä haluat tietää? -Mitä tapahtui?
Gregory ja ex-vaimo kinastelivat ja tönivät toisiaan.
Tilanne karkasi käsistä. -Hän tönäisi vaimoa, ja hän kuoli.
Hän sanoi sen olevan itsepuolustusta. Hän vain yritti estää vaimoaan.
Luulin sitä totuudeksi.
En tiennyt, mitä ajatella. En painostanut häntä.
Ajattelin, että hän halusi unohtaa sen. Se sopi minulle.
Hän ei halunnut puhua.
Unohdetaan koko juttu. -Selvä.
Minun olisi pitänyt tutkia asiaa.
En varmaan halunnut musertaa häntä. Minulla ei ollut syytä epäillä häntä.
Greg oli rauhallinen ja hiljainen. Vaarattoman oloinen.
Ajattelin, että jos se olisi pahaa, häntä ei päästettäisi pois.
Ajattelin aluksi, että Greg oli hiljainen ja ujo.
En tiennyt salaisuuksista.
FAITHILLA ALKOI OLLA SELITTÄMÄTTÖMIÄ EPÄILYKSIÄ GREGISTÄ.
Varoitusmerkkejä oli. En vain tunnistanut niitä.
Jossain vaiheessa oloni oli levoton. En tiennyt miksi.
Greg oli todella hiljainen. Liian hiljainen.
Oli outoa, ettei joku halunnut puhua lainkaan.
Jopa introvertit ja ujot puhuvat hieman.
Kyse ei ollut kuitenkaan Gregin tekemisistä.
Ehkä se oli intuitio tai aavistus.
Tunnelmassa oli jotain vialla. En tiennyt mitä.
Haen keittiöstä juotavaa. Haluatko sinä?
Hänen persoonallisuutensa muuttui. Makasimme kerran sohvalla.
Olin hetken poissa, ja hänen mielialansa muuttui täysin.
Ihmettelin, mitä pienen hetken aikana oli tapahtunut.
Oletko kunnossa? -Olen.
Silloin alkoi se jokin, joka -
hänen sisällään oli. Hän yritti kontrolloida itseään.
Teinkö jotain? -Et.
Puhu minulle. -Sanoin olevani kunnossa.
Sain tunteen, että jokin oli vialla.
En osaa kuvailla sitä. En kuitenkaan huomannut mitään.
Minulla oli vain tunne.
Päätin lopettaa suhteemme. En tiennyt, mitä tekisin.
Tiesin vain, että jokin tuntui olevan vialla.
Greg ja minä erosimme. Pian sain tietää, että olin raskaana.
Kun tulin raskaaksi, annoin hänelle uuden tilaisuuden.
Hän vaikutti valmiilta sitoutumaan.
Hän vaikutti onnelliselta ja valmiilta isyyteen.
FAITH ALKOI NÄHDÄ MERKKEJÄ GREGIN ÄKKIPIKAISUUDESTA.
Huomasin äkkipikaisuuden, kun hän kiinnitti verhotankoa.
Kun muutimme yhteen, pyysin häntä kiinnittämään verhot.
Hänellä oli vaikeuksia kiinnittää verhoja.
Hemmetti!
En nähnyt sitä varoitusmerkkinä, -
mutta Kara kysyi, miksi hän oli niin vihainen.
Saan hoitaa Faithin turhan roskan.
Sanoin, että joskus ihmiset -
turhaantuvat ja käyttäytyvät eri tavoin.
Hän on todella vihainen.
Minusta se oli normaalia, mutta Kara näki sen toisin.
Ihmiset käyttäytyvät eri tavoin. Hän on vain turhautunut.
Kara huomasi enemmän kuin minä.
Gregin viha paistoi läpi huomaamattani.
Tuijotatteko vain, vai autatteko? -Okei.
Jälkikäteen se tulee mieleen.
En nähnyt vihaa. Olin ehkä sokaistunut.
En huomannut sitä. Kara näki jotain aivan muuta.
Miten laitan sen? Käännä se. -Annoit sen minulle.
Nyt minusta tuntuu, että Kara aavisti jotain.
Myöhemmin opin päiväkirjasta, -
että hänestä tuntui aina, että Gregissä oli jotain vialla.
Tässä päiväkirja on.
Tässä lukee, ettei hän pidä Gregistä. "Äidillä on pakkomielle."
"Gregissä on jotain vialla."
"He puhuvat avioliitosta. En halua kutsua häntä isäksi."
"Olen ainoa, joka ei pidä hänestä."
"Hän ei vaikuta... en osaa selittää."
En tiennyt, että Karasta tuntui tältä.
En muista hänen kertoneen, -
ettei hän pitänyt Gregistä tai halunnut olla hänen lähellä.
Se saa minut miettimään, miksei hän halunnut kertoa minulle.
Kunpa olisimme voineet keskustella enemmän -
hänen tunteistaan.
Kara huomasi, että Gregissä oli jotain vialla.
2 00:12:27.760 -- 00:12:30.920 align:middle line:90% position:50% En ole ylpeä teoistani. Saan painajaisia.
Tulen saamaan pahoja unia. Sitä on vaikea kestää.
Koi syntyi 28. lokakuuta 2010.
Koin syntymän jälkeen Greg oli onnellinen vähän aikaa.
Menimme naimisiin joulukuussa 2010. Puhuin siitä isälleni.
Hän hyväksyi sen, kunhan kävisimme ohjauksessa.
Kirkossa oli käytäntö, että naimisiin menevät -
saisivat ohjausta vuoden ajan.
Keskustelun jälkeen isä ei sanonut enempää.
Hänellä ei ollut kysymyksiä tai huolia.
Jälkikäteen minusta tuntuu, että isän olisi pitänyt sanoa jotain.
Menimme naimisiin ja saimme hieman ohjausta, -
mutta hän vaikutti irtaantuneenlta.
Minusta tuntuu, että isyys laukaisi Gregissä jotain.
Hän halusi lapsia.
Ehkä lasten syntymän jälkeen -
hän ajatteli, ettei halunnutkaan sitä.
Hän tuntui käyvän jotain läpi.
En tiedä mitä. Hän ei halunnut puhua.
En tiedä, minkä kanssa hän paini, mutta se huolestutti minua.
Olin jättämässä hänet, kunnes tulin taas raskaaksi.
Päätin yrittää saada avioliiton toimimaan.
Kaleigh syntyi 9. syyskuuta 2012.
Syntymän jälkeen Greg käyttäytyi oudosti.
Jo sairaalassa, ja tuotuani Kaleigh'n kotiin.
Greg ei halunnut olla tekemisissä tyttärensä kanssa.
Tiedän. Olen tulossa, kulta.
Hän oli etäinen.
Greg, voitko auttaa lastenhoidossa?
Kun kysyin, hän sanoi halunneensa pojan.
Sanoin, että hänen pitäisi olla iloinen terveestä tyttärestä.
Tytössä ei ollut mitään vikaa. Rakastaisimme häntä.
Kuunteletko edes? Hei.
Se häiritsi minua, mutta annoin hänen olla rauhassa.
Gregin käytös oli ehdottomasti epäilyttävää.
Hänen luonteensa muuttui.
Selvä.
En ikään kuin tiennyt, kuka hän olisi milloinkin.
LASTEN KASVAESSA HEKIN ALKOIVAT NÄHDÄ GREGIN PIMEÄN PUOLEN.
Aloin nähdä muutoksia, jotka huolestuttivat minua.
En ymmärtänyt, miksi ne tapahtuivat.
Kerran Kaleigh tuli huoneeseen pyytämään voita leivälle.
Pyysin häntä odottamaan -
ja viemään leivän takaisin. Voitelisin sen pian.
Keittiössä hän liiskasi leivän.
Mitä helvettiä? Teitkö sinä tämän? Vastaa!
Seuraavaksi Greg -
löi häntä kovaa reiteen. Siitä lähti kova ääni.
Käytä aivojasi. Ajattele ensin.
Greg oli välillä ilkeä.
Mikä sinua vaivaa?
Tyttö juoksi huoneeseensa. Huusin ja kiroilin Gregille.
Jos lyöt häntä vielä noin, me lähdemme.
Koi oli keittiössä. Häntä pelotti.
Hän aisti raivon. Hän ei pitänyt Gregistä, -
kun hän suuttui. Se pelotti Koita.
Hän jähmettyi. Jälkikäteen ajateltuna -
Koi oli varmaan kokenut Gregin raivon ennenkin.
Älä pelkää.
Toisinaan hän pureskeli kynsiään. Se oli hänen tapansa.
Käytöksen perusteella arvelen, että hän pelkäsi isäänsä.
Hän ei pureskellut aikaisemmin.
Greg ei ikinä pyytänyt anteeksi.
Halusin meille ohjausta, -
koska en halunnut pysyä ikävässä tilanteessa.
Halusin lähteä, mutten pystynyt.
Päätin säästää rahaa muuttoon.
Silloin aloin suunnitella lähtöä.
HARKITESSAAN LÄHTÖÄ -
FAITH TEKI ERÄÄNÄ PÄIVÄNÄ KAUHISTUTTAVAN LÖYDÖN.
Tulin töistä kotiin.
Heti oven auettua haistoin kaasua.
Näin hellan olevan päällä.
Ihmettelin, mistä oli kyse.
Eikö hän haista kaasua? Minä haistoin sen heti.
Mitä täällä tapahtuu?
Hän vain istuskeli olohuoneen sohvalla.
Kysyin, miten hän voi istua kaasun hajussa.
Hän väitti, että ehkä Kara tai Koi jätti sen päälle.
He eivät koske hellaan.
Hän yritti syyttää lapsia. En uskonut sitä.
Mitä oikein löpiset? Tuossa ei ole järkeä.
Lopulta hän tunnusti laittaneensa kaasun päälle.
Hän kertoi harkitsevansa itsemurhaa.
Parempi pistää kaikelle loppu.
Ihmettelin sitä.
Mikä on niin pahaa, että haluaa tehdä itsemurhan?
Yritin saada hänet selittämään, mutta hän ei suostunut.
En tiennyt, mitä sanoa. Yritin olla rauhallinen.
Se pelotti minua. Ajattelin, että mitä jos talo olisi jo räjähtänyt.
Jos et halua olla täällä, selvä.
Sanoin, että älä tee sitä talossamme.
Entä jos tytöt altistuvat sille? Välitätkö siitä?
Häntä ei kiinnostanut.
Mitä hän sitten ajattelikin, hän ei välittänyt.
En tiennyt, mitä tehdä.
Sen jälkeen en saanut unta.
Asiat alkoivat karata käsistä.
Oli selvää, että minun piti päästä pois.
Kunpa olisin lähtenyt aikaisemmin.
Jälkikäteen ajateltuna tapaus kaasun kanssa -
oli Gregoryn ensimmäinen yritys.
Veimme lapset vesipuistoon.
Tyttäremme tulivat mukaan.
Koi ja Kaleigh olivat mukanamme.
Meillä oli hauskaa aamiaisella.
Greg kysyi: "Mitä jos meitä olisi vain neljä?"
Olisi hienoa, jos näin olisi aina.
Mitä tarkoitat? -Jos meitä olisi vain neljä.
Gregory tarkoitti tyttöjä ja meitä, ilman Karaa ja Chadneytä.
Sanoin, ettei meitä ollut neljää. Miksi hän sanoisi niin?
Entä Kara ja Chadney?
Lapseni pysyvät kanssani.
Lähetänkö heidät vain pois?
Hän ei pitänyt Karasta.
Kara ei peitellyt sanojaan.
Hän kertoi mielipiteensä. Chadneyn kanssa oli erilaista.
Chadney oli vanhempi. Greg tuntui pitävän hänestä.
Poikani piti hänestä paljon.
Kun Gregory puhui meistä neljästä, se häiritsi minua.
Pelkkä kysymys ihmetytti.
Se oli törkeää. Olin loukkaantunut.
Meitä on kuusi, ei neljää.
Käskin hänen unohtaa sen. Meitä oli kuusi.
Olemme kaikki perhettä.
Hän ei pitänyt vastauksesta. En tiennyt, mitä se tarkoitti.
Mutta hän taisi tehdä suunnitelmia, -
että meitä olisi vain neljä.
GREGIN MUUTTUESSA EPÄVAKAAMMAKSI, FAITH ALKOI PELÄTÄ HÄNTÄ
Ajan myötä Gregistä tuli vain vihaisempi.
Tilanne paheni.
Meidän pitäisi pitää yhtä.
Kun olimme ajautumassa erilleen, -
hänen vihansa alkoi vain kasvaa.
En voi kasvattaa lapsia yksin! -Jätä minut rauhaan!
Hän huusi minulle, kun olin seinää vasten.
Turpa kiinni! -Greg, lopeta!
Kerran hän herätti minut.
Hän esti minua nukkumasta kidutuksena.
Pelkäsin eräänä yönä. Nukuin sängyssä.
Minulla oli kylpytakki päällä. Puolustuksena -
laitoin kyniä kylpytakin taskuun.
Jos Greg yrittäisi jotain yöllä, -
vaikka kävisi käsiksi, iskisin häntä kynillä.
Silloin pelkäsin, että hän kävisi käsiksi.
Sen jälkeen minun oli lähdettävä. Aina oli jotain.
Mitä enemmän tapahtui, sitä enemmän ajattelin, -
etten halunnut tätä. En voinut jäädä.
Sain häneltä fiiliksen, että minun oli päästävä pois.
Lapset kysyivät, milloin lähtisimme. Sanoin, että viimeisenä koulupäivänä.
Pakkasimme kahdessa tunnissa ja lähdimme.
Soitin ja kerroin Gregille, että lähdimme.
Hän oli vihainen. Hän taisi lopettaa puhelun.
Sen jälkeen hän katkaisi puhelinyhteytemme.
2 00:23:55.800 -- 00:23:59.200 align:middle line:90% position:50% Sanoin, etten voi muuttaa enää mitään.
Se oli siinä.
Pyysin anteeksi, että jouduin tekemään niin.
Niin sanoin.
Olimme olleet erossa pari vuotta.
Siitä oli jo jonkin aikaa.
Gregory kertoi, että hän halusi tavat tytöt.
Kun päätimme tavata, hän halusi tavata syrjässä, -
jossa ei ollut muita. En pitänyt siitä.
Katsoin kerran ympärilleni, enkä nähnyt ketään.
Hän valitsi paikkoja, joissa ei ollut ketään.
Ajattelin, että mitä jos jotain tapahtuisi.
En luottanut Gregiin.
Tulkaa.
Jos Gregory tekisi meille jotain, kukaan ei näkisi mitään.
Yhdessä vaiheessa vaikutti, että hän veisi heidät.
Äiti, missä isi on? -En tiedä.
Päätin tehdä muutoksen.
Päätin tavata Gregiä ostoskeskuksessa, -
koska siellä oli paljon ihmisiä.
Sen jälkeen minulla oli turvallisempi olo.
Greg oli syöksykierteessä. En tiennyt, kuinka pahaa se oli.
Ennen kaiken viimeistelyä hän yritti kommunikoida enemmän.
Puhuimme enemmän. Niin se alkoi.
Hän oli rauhallisempi, kärsivällisempi ja rakastavampi.
Hän halusi meidän olevan perhe. Hän oli vakuuttava.
Ajattelin, että hän yrittäisi tosissaan.
Yritimme korjata välimme.
Peruutimme eron ja muutimme takaisin yhteen.
Pian huomasin, että hän sopeutui huonosti.
Hän oli joko korkealla tai matalalla.
Hänessä ei ollut tasapainoa.
Hän oli joko todella onnellinen tai vihainen.
Hän esitti muuttunutta, mutta hän ei ollut.
Halusin lähteä lasten kanssa, nyt viimeistä kertaa.
Hän ei voisi tehdä mitään. Olin päättänyt lähteä.
En saanut siihen mahdollisuutta.
21. SYYSKUUTA 2016 FAITH SAI SELVILLE GREGIN SUUNNITELMAN.
Hän herätti minut sängystä.
Hei, ylös.
Hän pyysi minua olohuoneeseen. Olin väsynyt.
Kysyin, mitä hän halusi. En halunnut nousta.
Anna minun olla. -Ylös siitä!
Hän käski uudestaan painavammalla äänellä.
Minun oli tultava.
Eteenpäin.
Kun tulin huoneeseen, poikani oli pöydän vieressä.
Gregillä oli näin iso pussi nippusiteitä.
Hän käski poikani sitomaan minut niillä.
Kädet selän taakse.
Poikani vastusteli.
Puhutaan tästä. -Sido hänet!
Greg otti aseen esiin ja käski tottelemaan.
Käskin sitoa hänet.
Chadney sitoi käteni. Olin aivan hiljaa.
Menin ehkä heti shokkiin.
Mietin, että jos olisin rauhallinen, hekin olisivat.
En tiennyt, mitä tehdä. En halunnut Gregin ampuvan.
Greg sitoi Chadneynkin kädet nippusiteillä.
En pelännyt, että hän ampuisi meitä. Ajattelin, että hän veisi tytöt.
Niin ajattelin, joten me vain tottelimme.
Kara tuli olohuoneeseen. Hän pelästyi.
Katsoin häntä, mutten sanonut mitään.
Olin aivan jähmettynyt. Kara istui sohvalle, -
ja Greg sitoi hänetkin.
Istuimme siellä, ja hän käski meidät kellariin.
Ajattelin, että jos vastustaisin, hän suuttuisi.
Pelkäsin, että hän alkaisi ammuskelemaan.
Käskin Chadneyn totella.
Menimme kellariin.
Meidän oli maattava lattialla.
Ranteemme ja nilkkamme sidottiin ilmastointiteipillä.
Yhdessä vaiheessa hän meni kellarista autotalliin.
En tiennyt, mitä hän teki siellä.
Yritimme keksiä, miten saisimme siteet ja teipin pois.
Chad, saatko kätesi vapaaksi?
Jos pääsisimme vapaaksi, kellarissa olisi puhelin.
Voisimme soittaa hätäpuhelun.
Ne ovat liian tiukassa.
Greg tuli takaisin ja sammutti valot.
Siellä oli pimeää.
Pesuhuoneen valo oli päällä, joten näimme hieman.
Emme tienneet, mitä hän tekisi. Hän ei huutanut.
Hän puhui rauhallisesti.
Hän ei halunnut kenenkään perheestäni kasvattavan tyttöjä.
Hän ei halunnut Karan vaikuttavan heihin.
Kostan sinulle.
Hän sanoi, että saisin kärsiä.
Kuulin iskurin äänen, mutta hän ei tehnyt mitään.
Hän harkitsi ampumista, muttei tehnyt sitä.
Hän ehkä vahvisti itseään tekoon.
Hän kysyi, halusinko nähdä tytöt.
Nyökkäsin.
Luulin, että he olivat turvassa. Luulin heidän nukkuvan.
Seuraavaksi hän yhtäkkiä ampui tytärtäni kaksi kertaa.
Ei.
Muistan huutaneeni. Hän katsoi äitiään.
Sitten hän vain sylki verta ja kurlasi.
Sitten hän käänsi päänsä. En ikinä unohda ääntä.
Hän haukkasi henkeä. En voinut tehdä mitään.
En voinut mitään. Meidät oli sidottu.
En pystynyt liikkumaan tai tekemään mitään.
Sitten hän ampui poikani.
Poikani sanoi "au" ja kierähti.
Hän ei enää liikkunut tai puhunut.
Sitten hän tähtäsi minua. Hän ampui minua jalkaan.
En tuntenut sitä. Hän ampui uudestaan.
Sen tunsin. Se poltti.
Seuraavaksi hän puristi kasvojani -
ja sivalsi minua mattoveitsellä.
Ei!
Näin veren roiskuvan. Tunsin lämmön.
Olin vain shokissa.
Kehoni sammui saman tien.
Tunsin vain veren lämmön vaatteiden läpi.
Hän heitti veitsen pois ja laittoi aseen tuolille.
Sitten hän soitti hätäpuhelun.
Gregory, mitä tapahtuu? -Tapoin perheenjäseniäni.
Mitä tapahtui? -Ammuin Karan ja Cadneyn.
Lapsipuoleni ovat kuolleet.
Makasin ja pidättelin hengitystäni.
Ne tuntuivat elämäni pisimmiltä hetkiltä.
Tein sen vaimoni takia.
Hän on aikamoinen. Hän ei antanut minun olla.
Seuraavaksi poliisi koputti oveen.
"Täällä poliisi. Onko siellä ketään?" -"Minä olen."
"Tule ylös." -"En pääse, olen sidottu."
Vain vaimoni jäi henkiin. Viilsin häntä kasvoille.
Joku tuli paikalle -
ja yritti poistaa teippiä ja siteitä.
Hän yritti selvittää, mistä vuosin verta, -
mutta verta oli liian paljon.
Minut laitettiin ambulanssiin ja vietiin sairaalaan.
Haluan antautua.
Joudun vankilaan loppuelämäkseni ja ansaitsen sen.
2 00:33:45.320 -- 00:33:47.280 align:middle line:90% position:50% Olin musertunut.
Suuttumukseni muuttui vihaksi häntä kohtaan.
Se ajoi minua.
En halunnut. Taistelin vastaan. Sain vain tarpeekseni.