Bună dimineața, dle Júlio César!
Dle Júlio!
Ce faceți, domnule?
Mă bucur să vă văd.
Bună dimineața, domnule!
PREȚ CUMPĂRARE ACȚIUNI ÎN DOLARI
Domnule?
- Dle doctor, ați reușit? - Am încercat totul.
Renunțați?
Am făcut tot ce am putut timp de patru ore.
Sunteți psiholog, convingeți-l să nu sară.
Și el e psiholog, unul renumit.
Scuzați-mă, vă rog!
Scuzați-mă!
Te duci acolo?
Te duci?
Pun pariu că va muri.
- Mulțumesc, prietene! - Șefu'!
Nu te apropia!
O să sar.
O să mă sinucid.
Nu vezi că mănânc?
Poți să nu mă deranjezi?
Îmi pare rău. Vrei o gură?
Ești nebun?
Totul e bine.
Dacă sare, vă anunț. Jur.
Mă ocup eu.
Am scăpat de ei, acum depinde de tine.
Sari! Nu asta vrei?
Nu gândi prea mult.
Crede-mă, dacă vrei să te faci pulbere, sari.
- Acolo. - Bine, aud.
Suntem în direct în fața clădirii San Pablo.
Un bărbat vrea să sară de la etajul 21.
La patru secunde, cineva încearcă să se sinucidă. Știai?
Încă unul.
Acum, e interesant că sinucigașul
e un ucigaș.
Cum mi-ai spus?
Asasin.
Mai întâi se omoară pe el, normal,
dar ajunge să-i omoare pe toți cei care trăiesc.
Pe familia lui…
- Pe copiii lui… - Taci!
- Pe fiul tău? - Am zis să taci!
De ce ești așa nervos?
Parcă eram nebun.
- Ce mai contează ce spun? - Te rog!
- Pleacă și lasă-mă să fac… - Ceea ce nu vrei să faci.
Care sunt convingerile tale filosofice, religioase și științifice,
ca să susții teoria că moartea e sfârșitul existenței?
Dacă ai de gând să sari, ar trebui să fii sigur, nu?
Unde ai auzit asta?
Pe Google?
Să păstrăm orașul curat!
Îți place?
Ți-l pot împrumuta.
Dar dacă vrei să sari, nu ți-l dau.
S-a putea păta.
O să mă judeci după cum arăt?
Sau după ideile mele?
Uită-te la tine.
Captiv în cușca ta emoțională.
Ignorant la suferințele mai mari decât a ta.
Cine ți-a spus că nu poți duce greutatea celor pierdute?
Nu știi ce am pierdut.
Și tu nu știi ce am pierdut eu.
Îți respect durerea.
E doar a ta,
e singurul lucru pe care-l poți simți acum.
Îți admir curajul.
- Curaj? - Sigur!
Imaginează-ți cum e să te arunci, să ți se zdrobească trupul,
pentru o noapte liniștită în singurătatea unui mormânt.
Chiar trebuie să fii curajos.
Simți cum îți bate inima?
Pare că o să-ți sară din piept, nu?
Țipă și te roagă să nu mai fi așa de egoist.
Nu contează ce ai vrea să găsești acolo jos…
aici sus ai îndoieli.
Nu am nicio îndoială.
Ce vrei cu adevărat?
Să mor.
Sinucigașii nu vor să se sinucidă.
Vor să ucidă durerea.
Dar, dacă asta vrei, n-ai decât.
E numai decizia ta.
Ce ești?
Un psiholog?
Un psiholog? Nu.
Un psihiatru? O persoană religioasă?
Un preot? Un pastor?
Sau ești doar nebun?
Asta ar putea fi.
Eu joc în echipa nebunilor.
Sunt vânzător de visuri.
Vând ce banii nu pot cumpăra.
Curaj celor nesiguri.
Încredere celor cu fobii.
Bun simț celor neglijenți.
Ai grijă!
Dacă asta te-a agitat, imaginează-ți dacă ai fi sărit!
Și sinucigașilor?
- Ce e cu ei? - Ce le vinzi?
O virgulă.
O mică virgulă.
Ca să-și scrie în continuare povestea.
Chiar și când lumea se prăbușește pe ei.
Domnule?
E totul bine?
Dacă e totul bine?
Nu, Jurema, nu e bine.
Lumea se prăbușește pe noi. Nu vezi?
Acum adu-l pe Roger!
Am auzit că pleacă chiar acum.
Vom încerca să transmitem în direct.
Domnule, de ce voiați să săriți?
De ce l-ați salvat?
Sunteți rude?
Baftă, prietene!
Stai!
Mi-am făcut norma de mișcare săptămâna asta.
Mulțumesc!
Relaxează-te!
Totul e în regulă. S-a terminat.
Ascultă!
Casa mea e modestă,
dar e tot ce am de oferit.
Mulțumesc!
Unde te duci?
Acasă?
Doar în seara asta.
Poți să te odihnești și mâine poți face ce vrei.
Mai e mult?
Am ajuns.
Unde e?
Poftim?
Casa ta.
Unde e?
Vorbești serios?
Da.
Aici?
Aici.
Ai zis că mergem la tine acasă. Unde e?
Lumea e casa mea.
Stau chiar aici. Haide!
Te rog!
Nu.
E patul tău, nu pot.
Astă seară, e al tău.
Te rog, nu-mi refuza oferta!
Mulțumesc!
Nu ți-am reținut numele.
Júlio César.
Încântat, Júlio César!
Încântat.
- Pe tine? - Șefu'!
Cred că ți-e sete.
E o problemă cu apa?
Sună-l pe Heitor!
Calmează-te, Mellon! Am ajuns devreme.
Nu mai contează.
El e?
Nu.
Mellon, prietene! Ce surpriză!
Ce pot să fac? Țintele au fost prea optimiste, suntem în criză.
Asta nu e o scuză.
Ai promis că vei atinge țintele.
Un dolar și șaizeci de cenți pe acțiune.
Cu zece cenți mai puțin pe acțiune.
Ținta era de un dolar și șaizeci de cenți.
Mellon, ce se întâmplă?
Cenții ăștia mă costă milioane, Heitor.
Fără profit, piața ne mănâncă de vii.
Vom atinge țelul.
Am nevoie de timp. Eu…
Nu ai redus cheltuielile și nu ai crescut veniturile.
Ce voiai?
Mellon, ce vei face?
Oprești producția, concediezi angajații?
Nu poți face asta, sunt peste 1,500 de familii.
Mellon!
Suntem prieteni.
Da, suntem.
Prietenii mei sunt slabi.
Ai ieșit.
Bună dimineața, Júlio César!
Ai dormit bine?
Așa cred.
Nu sunt sigur.
Ziua de ieri s-a dus.
Ne așteaptă ziua de azi. Poți face ce vrei cu ea.
Mi-e foame.
Și mie.
Știu un loc minunat.
Îmi pare bine, Super Ego. Bartolomeu.
Dar îmi poți spune Gură Dulce. Îmi place să beau.
- Cum? - Gură Dulce.
- De la ce e dulce? - De la alcool.
La ce oră, șefu'?
- Curând, Bartolomeu. - Unde e?
Unde e? Mi-e foame.
Relaxează-te, Bartolomeu!
Ești faimos, Super Ego.
UN BĂRBAT MISTERIOS ÎL CONVINGE E FAIMOSUL PSIHOLOG JÚLIO CÉSAR SĂ NU SARĂ
Sunt terminat.
Prietene,
dacă totul trebuie să fie în regulă în jurul nostru, ca să fim fericiți,
atunci suntem sclavii circumstanțelor.
Sunt terminat.
- Nu exagera! - Exagerez?
Sunt un psiholog renumit.
Ai merge la un psiholog care a încercat să sară de la etajul 20?
Spune!
Ai merge?
Etajul 21.
Mă rog!
Sunt mort.
Putea fi mai rău.
Ai prefera să fii în locul lui?
Săracul!
E oribil să-ți pierzi tatăl așa.
De ce sunteți atât de necăjiți?
De ce sunteți așa de disperați?
Disperarea nu-i onorează pe morți.
Acest om, ca noi toți,
a trăit clipe minunate.
Sunt sigur că a plâns,
a iubit, a eșuat, a pierdut,
a avut succes.
Ce face?
Absența lui vă aduce tristețe pentru că
îl lăsați să moară în singurul loc în care ar trebui să trăiască,
îi sufletul vostru.
Și amintirile?
Ce amprentă a lăsat omul ăsta în emoțiile voastre?
Unde a influențat drumul vostru în viață?
Ce reacții ale lui v-au marcat felul în care vedeți viața?
Priveghiul poate fi un loc pentru lacrimi.
Dar mai presus de orice, ar trebui să fie un loc
de laudă, aducere aminte.
Un omagiu celui care a murit.
Așa că vă întreb.
Vă întreb pe voi.
Spuneți-mi…
cine e omul ăsta!
Spuneți-mi ce semnificație a avut în viața voastră!
Era un om bun.
A fost dur uneori, dar și plin de emoții.
Era loial.
Știa, mai bine ca oricine, cum să treacă peste obstacole.
A căzut de multe ori, dar s-a ridicat de fiecare dată.
A fost…
cel mai bun prieten al meu.
Atunci, onorează-ți tatăl!
Onorează-ți tatăl înfruntându-ți temerile!
Fiind generos…
creativ, sincer.
Trăiește-ți viața cu înțelepciune.
Dacă ar putea, sunt sigur că tatăl tău ar spune:
„Nu renunța la visurile tale, fiule.”
Să nu te temi de drum…
să te temi dacă stai pe loc.
Iartă-mă, prietene!
Și fiul tău?
- Ai un fiu, nu? - Credeam că vom mânca ceva.
- Eu am mâncat deja. - Da, am văzut asta.
Gura Nervoasă.
Cine ești?
- Eu? - Da.
Ce? Nu știi?
Șefu' e un geniu. El…
hipnotizează oamenii.
Nu hipnotizează pe nimeni.
E o metodă socratică?
O tehnică de investigație filosofică
care conduce persoana
la un proces de reflexie și descoperire
a propriilor valori?
Câteva întrebări care dezvăluie contradicțiile
din gândirea unei persoane.
Cine ești…
cu adevărat?
Poate ar trebui să te întrebi cine ești tu, Júlio César.
De ce nu vii cu noi?
Putem încerca să descoperim împreună.
Oprește-te, puștiule!
Puștiule!
Prindeți-l!
Șefu'!
Stai, puștiule. Vino aici, așteaptă! Calmează-te!
Calmează-te, puștiule. Oprește-te!
- Oprește-te! - Lasă-mă!
- Calmează-te! - Dă-mi drumul!
Calmează-te!
Mulțumesc! Dă-mi-l!
O clipă, vă rog!
Doamnă, sunteți sigură?
Mi-a furat poșeta.
Dă drumul băiatului! Sau vrei să te arestez și pe tine?
Toți suntem deja blocați în acest sistem social.
- Poftim? - Șefu'?
Nu e distractiv la pârnaie. Crede-mă!
Dă-i drumul!
Primul care beneficiază de iertare
e cel care iartă.
Nu cel iertat.
E destul de mare ca să fie nepotul dvs., nu?
Las-o baltă!
Poftim?
Îmi pare rău!
Mulțumesc!
Vă lăsați păcălită?
E un hoț, un infractor.
Și bărbosul ăsta?
Pare nebun.
Noroc, fiule!
Sunteți nebuni cu toții.
Visul onestității.
Ție foame?
Fac eu cinste.
Nu te mai holba!
Mulțumesc!
Deci așa supraviețuiești?
Cerșind?
Uneori.
Da…
Te pot ajuta.
Tu?
Să împlinesc visul cunoașterii de sine? Nu.
Nu cred.
Consideră situația ca fiind cea mai intensă teorie psihologică a ta.
Ce ai de pierdut?
Toți merită o a doua șansă, Júlio César.
Haideți!
Haideți! Grăbiți-vă!
Ce se întâmplă
- Știu. - Ce?
Cunosc niște oameni.
- Cum? - Care ne pot ajuta. Stau pe aici.
Asasini plătiți, șefu'?
Haide!
Cine erau acei oameni?
E o poveste lungă.
Putem pleca acum, nu?
Bună ziua! Ce mai faci?
Bună ziua!
Doamnelor și domnilor…
marele muzician, Júlio César.
Vă las să improvizați un cântec pentru ei.
Cum?
Fă cum îți spun! Improvizați ceva pentru ei.
Succes. Haide!
Ce facem acum?
Cum adică? Vorbește serios?
Eu…
Unu, doi, trei, start!
Bună, prietena mea!
Am venit cu niște prieteni azi.
Înveselesc atmosfera. Îi auzi?
Groaznic, nu?
Fiecare zi pe rând, bine?
Fiecare zi pe rând.
Hopa!
Ascultă, Jurema!
Auzi?
Știai că se va întâmpla asta, nu?
Nu mori când inima încetează să bată.
Mor când…
nu te mai simți important.
Fiecare lumină e o familie.
Pierderi…
lacrimi, visuri…
Care ar fi lumina ta, Júlio César?
A mea?
De ce nu te întorci acasă?
Tu de ce nu te întorci?
La familia ta?
Am avut o familie.
Mă gândesc la ei în fiecare zi.
Dar te poți întoarce, nu?
Nu pot.
Da. Pot, dar prefer să nu.
M-ar ucide.
Dar tu, puștiule?
De ce te-ai dus la fereastra de la etajul 21?
Júlio César?
Júlio?
Ce mi-ai făcut?
Nimic, totul era deja în tine.
João.
João e numele fiului meu.
- João. - Da.
Mereu credeam…
că vreau să fie cel mai bun.
Știți ce zic?
La școală, la fotbal.
La orice.
Cel mai bun.
Și el încerca și tot încerca,
și nu era niciodată destul pentru mine.
Nu era niciodată suficient.
Fiul meu n-a înțeles.
Era doar un copil, nu înțelegea.
Acum a crescut
și a renunțat la mine.
Sau eu am renunțat la el, nu știu.
De fapt, am renunțat unul la altul.
Și nu mai știu cine e fiul meu.
Sigur că știi.
Nu mai știu nimic.
Dar e un bun punct de plecare, prietene.
Da.
Probabil.
Eu…
nu i-am spus niciodată ce simt.
- De ce nu-i spui acum? - Asta fac, nu?
Pentru el.
Nu sunt pregătit.
Nu-i nimic.
Ne așteaptă o călătorie foarte lungă.
Țara asta e bolnavă.
Nevoia nevrotică de putere infectează clasa politică.
A fost luna trecută la un eveniment sponsorizat de noi.
Singurii vrednici de putere
sunt cei care nu o vor.
Uită-te la ultimele postări!
Ceva care părea un eveniment unic,
devine o forță incredibilă.
Un om fără adăpost, al cărui mod de a vedea lumea
cucerește mii de urmăritori în fiecare zi.
Ultimul clip, în care atacă viziunea consumatorilor
și lumea corporatistă, a devenit viral
și sensibilizează publicul.
Oamenii au devenit dezinhibați
în fața dispozitivelor,
dar nu și în fața oamenilor adevărați.
Peste un milion de vizualizări în două zile.
Sunt mai multe.
Lumea modei nu a fost creată pentru a promova
bunăstarea societății.
Asta a fost ieri, la lansarea revistei.
Atunci de ce distruge stima de sine a femeilor?
De ce nu-s femeile plinuțe în prezentările de modă?
Femeile cu nasul mare?
Nu îl luați în serios, nu?
- Nu e vorba de ele… - Cum?
Uite ce face acest nebun imaginii companiei.
Vrea să ne îngenuncheze.
Cred că e ceva personal.
Suntem cel mai mare conglomerat comercial din America Latină.
Cel mai mare din lume.
Impresiile bocshetarului ăsta despre greutățile lumii
nu ne afectează deloc.
E foarte popular, Roger.
Școlile
ar trebui să educe gânditori, nu repetitori.
Trebuie să trăim visul de a fi curajoși.
Și nu e doar online. Ia uite, Roger!
N-o să dureze o săptămână.
Toată presa îl urmărește pe boschetarul ăsta.
Vor să-i ia interviu.
Îi spun…
Vânzătorul de visuri.
NOI VINDEM VISURI
Nimeni nu merită să fie sclav într-o societate democratică.
- Nimeni. - Îți apreciez grija.
Dar deja mă ocup de asta.
E o chestiune de timp.
Dar oamenii vor să audă ce are de spus.
Oamenii?
Ce fel de oameni?
Tot felul de oameni.
Ce s-a întâmplat cu prelegerea cu vânzătorul?
Unde e sala?
Ce e locul ăsta?
- Am ajuns. - Aici?
Dar ăsta e un cimitir.
Urmați-mă, vă rog!
Care dintre voi…
va fi cel mai bogat om din cimitir?
Din cimitir?
Despre ce vorbești?
Cum adică?
Nu vă speriați!
Sunt sigur că mulți dintre voi ați venit aici ca să căutați
iluminare pentru afacerea voastră.
Am dreptate?
Noi metode de conducere.
Am o fișă pregătită pentru fiecare dintre voi.
Sunt peste tot în jurul vostru.
Pietrele funerare.
Puteți începe.
Încep eu.
Pentru bunul și scumpul meu soț.
Pentru tatăl meu drag.
Pentru fratele meu de neuitat.
Priviți cu atenție!
Sigur veți găsi manualul celui mai bun lider.
Sistemul distruge companiile care nu sunt destul de eficiente.
Nu-i așa?
Sunt nesemnificative.
În niciun caz.
Sistemul nu distruge companiile.
Le distruge liderii.
Știu cât costă succesul în afaceri.
Poate ca voi, și eu am fost om de afaceri.
Poate ca mulți dintre voi,
și eu am avut un Ferrari.
Șefu' are un Ferrari.
Am fost foarte atent când v-am ales pentru
prelegerea noastră.
I-am vrut pe cei mai buni.
Pe cei mai de succes,
pe cei mai puternici.
Și acum sunteți aici.
Nu e greu să identifici caracteristicile unui om de afaceri de succes.
Cine dintre voi are dureri de cap?
Ridicați mâinile!
Dureri musculare?
Cine se trezește epuizat?
Cine suferă de probleme care nu s-au întâmplat încă?
Cui îi e greu să accepte
oamenii înceți?
Cine o ia razna din cauza problemelor mici?
După privirea voastră, văd că toți aveți succes.
Nu sunteți voi elita societății?
Și atunci de ce aveți o calitate oribilă a vieții?
Unde e fericirea pe care sistemul v-a promis-o
pentru ajungerea pe culmea capitalismului?
Secretul succesului…
e să obții ceea ce banii nu pot cumpăra.
Ești nebun?
Ai idee cât de mulți bani aveam să facem cu licitația asta?
Întotdeauna cu un pas înainte, Mellon.
Cu un pas înainte, știi asta.
N-ai avut dreptul să renunți la cursă
fără să vorbești cu mine.
Poate că e grupul tău, dar eu conduc compania asta.
- Fără să vorbesc cu tine? - Da.
Nu aveai dreptul.
Cine te crezi?
Poftim?
Vrei să faci înțelegeri prin delapidarea companiilor?
Prin asocierea cu politicieni?
Încerci să mă înșeli?
Să mă iei de prost?
Trădându-l pe cel ce ți-a dat o șansă, ce a avut încredere în tine de la început?
Grozav.
Ia-mă de prost, trădează-mă.
Dar fă-o cum trebuie!
Ești nebun?
Sunt singurul din compania care încă are încredere în tine.
Am văzut operațiunea.
Am văzut conturile nedeclarate.
Ce conturi?
E complet fals, Mellon.
E fals.
Pentru Dumnezeu, cine vede…
E nevoie de luni întregi ca să-ți îndreptăm greșelile.
Nu, nu înțelegi. Aveam…
de gând să-ți spun, pentru că…
- Mă scuzați! - Jurema.
Au sosit.
Mulțumesc, dragă prietenă!
Voiai să le spui și auditorilor, Roger?
Cred că știu deja.
Mereu cu un pas înainte, nu?
Imbecilule!
A ÎNCEPUT. VII?
O să încerc să-i dau de cap.
Mulțumesc, Mellon!
Și după, s-a zis cu tine.
Bună ziua!
TATĂ ȘI SOȚ DEVOTAT
Mamă?
Culcă-te, scumpo!.
CORPORAȚIA MELLON LINCOLN
Tată?
Nu ai venit, tată.
Tata a avut treabă.
Te-am așteptat.
Știu, Julieta.
- Tata promite că data viitoare… - Mereu promiți.
Îi mai dai o șansă lui tati?
Șefu'!
Da, uneori și eu mă trezesc obosit,
am dureri de cap și uite!
- Am început să chelesc. Se vede, nu? - Da.
Primesc și eu un Ferrari?
Da?
- Fugi! - Haide!
Șefu', ești bine?
Dimas?
Alo? Da?
Grozav!
Deci?
Cum e?
Nu e prea bine.
Au grijă de el.
Dar tu?
Du-te acasă, Júlio César!
Familia ta are nevoie de tine.
Despre ce vorbești?
Nu știi nimic despre viața mea.
Și tu nu știi nimic despre a mea.
Crezi că poți s-o faci?
Să fugi de tine însuți toată viața?
Trebuie să te uiți în oglindă.
Nu poți.
Știu.
Du-te acasă!
- Ce faci aici? - E casa mea.
- Nu fi ridicol! - Unde e João?
- Pleacă! - Trebuie să…
Trebuie să vorbesc cu João.
- Nu e aici. - Nu mă minți!
Nu e aici, Júlio César.
S-a întâmplat ceva cu João?
Zi-mi! A pățit ceva fiul meu?
Trebuia să sari.
Trebuia să sari, ticălosule!
Trebuie să vorbesc cu fiul meu.
Unde e?
Fiul tău a dispărut.
Există dovezi că băiatul a fost victima unui atac,
nu al unui foc de armă.
Dar ținta nu era el.
Era un agitator social
pe care mulți l-au denumit Vânzătorul de visuri.
În imaginile surprinse de camera unei benzinării
se poate vedea bărbatul cu câteva ore înainte de atac.
Poliția crede că poate fi o conspirație.
Bună!
Domnule!
Mă auzi?
Cine ești?
Ce vrei?
Am o propunere pentru omul pe care-l urmezi.
Vânzătorul de visuri.
Nu știu nimic, bine?
Am auzit că locuiește aici.
Dacă vrei o lecție,
un seminar, un atelier, să știi că nu le mai face, bine?
Nu mai vrea să fie un guru al oamenilor de afaceri.
Nu e vorba de asta.
Vreau un minut din timpul tău.
- Nici vorbă. - De ce nu? E un omagiu.
- Un omagiu? - Un omagiu.
Într-o emisiune TV.
Fără cenzură și scenariu. Poți spune ce vrei.
- Am spus că nu. - Te-ar auzi milioane de oameni.
Dimas putea să moară din cauza mea.
Înțelegi asta?
Da. De ce nu le faci reclamație oamenilor ăstora.
Așa te vor lăsa în pace.
Se simte mai bine?
O să fie bine.
E un băiat puternic.
Eu te-am ascultat.
Poți să mă asculți și tu o dată?
Am zis că nu.
Le-ar face bine multor oameni.
Fă-o pentru sute, mii de persoane.
Pentru oameni deprimați, anxioși,
cu tendințe sinucigașe.
Pentru fiul meu.
Vrei să știi de ce m-am urcat pe pervaz?
Pentru că am eșuat.
Eu. Un specialist în sănătate mintală.
Cu aroganța mea,
cu egoismul meu,
nu mi-am putut salva propriul fiu.
Eu.
Tu…
prin cuvintele tale…
poți face…
O poți face.
Trebuie să fac asta.
E o mare onoare, domnule.
Mai sunt 15 minute până la transmisia în direct
la televiziunea națională.
Ai încredere în mine!
Spune ce trebuie spus.
Cu un pas înainte, prietene.
Mereu cu un pas înainte.
Ce mai faci, Roger?
Vă cunoașteți?
Mergem, domnilor?
Bună ziua, oameni buni!
Bună ziua!
Vă prezentăm
cu mare plăcere
cea mai complexă și inovatoare persoană oferită de societate
în ultimele decenii.
Un om care, fără niciun card de credit,
fără echipă de marketing,
fără bani și fără titluri sociale
a reușit să atingă prestigiul
pe care mulți politicieni cu echipe de relații publice
nu au reușit.
Faima e invidiată de cele mai de succes vedete.
E o senzație pe internet.
Ia te uită, Super Ego! Șefu' merită asta.
Vi-l prezint…
pe Vânzătorul de visuri.
Mulți…
pleacă capul în fața regilor…
din cauza puterii lor.
Alții…
pleacă capul în fața milionarilor…
din cauza banilor lor.
Iar alții…
pleacă capul în fața celebrităților…
din cauza faimei lor.
Eu…
cu mare smerenie…
plec capul în fața voastră.
Nu merit acest omagiu.
Cum adică nu meriți?
Sigur că meriți acest omagiu.
Pornește ecranul mare!
Omagiul începe acum.
Ce e asta?
Poți confirma că tu ești omul din acele imagini?
Maestre!
Maestrul manipulator, doamnelor și domnilor.
Cu peste zece milioane de urmăritori.
Acest om imoral
a devenit atât de faimos și de succes într-un timp atât de scurt
fiind…
bolnav mintal.
Foarte bine.
Acum vorbește despre adepți.
Și adepții tăi?
Au ceva de spus?
Renumitul psiholog Júlio César Lambert.
Doamnelor și domnilor,
profesor universitar distins la Universitatea Federală.
Fii sincer, doctore!
Ce ar zice studenții tăi dacă ar știi că ți-ai petrecut ultimele zile
urmărind un schizofrenic?
Continui să te faci de râs?
Îmi pare rău, nu te-am auzit.
Bineînțeles că nu.
Zi ceva, maestre!
Vorbește.
Sunt un om psihotic.
Sunt nebun.
Tulburat.
Poate.
Poate că sunt toate astea.
Toate astea și multe altele.
Dar cu toți suntem un pic nebuni.
Eu sunt psihoticul care acuză sistemul social că e bolnav.
Că produce oameni bolnavi…
pentru o societate bolnavă.
Când cauți succesul…
riști să uiți de plăcerea oferită de lucrurile mărunte.
Momentele mici.
Clipe.
Promisiuni.
Nu face asta!
Promisiunile sunt făcute pentru a fi ținute.
- Trebuie să răspund. - Nu. Nu trebuie.
- Trebuie… - O clipă.
Ce e?
Nu.
În niciun caz.
Mamă.
- Scumpo, eu… - Atunci organizează o întâlnire.
Da, acum.
Desigur.
La revedere!
Tati, eu și mami prefer să te așteptăm.
Nu, în niciun caz.
- Dar tată… - Trebuie să plecați acum.
Drum bun!
Trecutul meu e chinuitor.
Nu-mi permite să mă întorc.
De fapt, toți suntem niște trădători.
Ne trădăm visurile…
weekendurile…
vacanțele…
și, cel mai important…
timpul pe care l-am irosit…
când trebuia să fim cu cei dragi.
În pieptul meu sunt reprimate
toate sărutările și îmbrățișările nedate…
discuțiile pentru care nu am avut timp.
În acea zi…
a murit omul care prețuia lucrurile banale…
care le disprețuia pe cele esențiale.
În acea zi, Mellon Lincoln a murit.
Nu mă pot întoarce în timp…
dar pot să o iau de la capăt.
Maestre!
Nu am știut.
Îmi pare rău!
Te-am trădat.
Te-am ignorat.
Nu m-ai trădat, Júlio César.
Te-ai trădat pe tine însuți.
După ce a fost crezut mort,
cu o avere evaluată la 50 de miliarde de dolari,
afaceristul Mellon Lincoln,
a fost al treilea cel mai bogat om
din lista Forbes din 2013.
E proprietarul a peste 200 de companii printre care companii aeriene,
bănci, magazine de modă, companii IT și de construcții.
Este ora 14:43.
În altă parte a orașului, o poveste emoționantă.
Imaginile sunt în direct.
Nu te apropia de mine!
Tată?
Pleacă de aici!
João, știu ce simți. Nu face asta, fiule!
Nu-mi spune „fiule”!
Știi cum mă simt?
Aici? Acum?
Știi?
Nu!
Crezi că nu am curaj?
Dă-mi mâna!
Nu-mi pasă ce crezi tu.
Nu-mi pasă. Vreau să plec de aici.
Vreau să plec.
Vreau să dispar.
Dă-mi mâna, fiule!
Te rog!
Nu-ți dau mâna, nu-ți dau nimic.
Nu vreau să fiu o povară pentru voi.
- N-ai fost niciodată. - Tu nu voiai să sari?
Nu-i așa?
Nu voiai să sari?
Nu.
Nu voiai.
Ești un om perfect.
Un bărbat perfect nu și-ar permite să aibă un defect…
atât de grotesc.
Asta sunt eu pentru tine.
Un eșec.
O greșeală.
Nu te-am considerat o greșeală.
Niciodată.
Eu sunt greșeala, nu tu.
N-ai făcut nimic greșit.
- Hai să plecăm! - N-am greșit?
João, vino aici!
Te-am dezamăgit de fiecare dată, nu?
Relaxează-te, și acum va fi la fel.
Nu spune asta. Iartă-mă!
Iartă-mă, fiule! Dă-mi o șansă!
Nu mai sunt șanse.
- Nu spune asta, nu poți. - Nu mai e nimic.
João. Uită-te la mine!
Dă-mi mâna, să plecăm de aici!
João, haide, fiule!
João!
O să sar eu primul.
- Ce ai spus? - Că voi sări primul.
Nu vreau să trăiesc fără tine.
Nu fi idiot!
Stai!
Avem nevoie de timp, fiule.
Lasă-mă să te ajut!
- Nu poți face nimic pentru mine. - Ba da.
O virgulă.
Îți pot vinde o virgulă…
ca să poți continua să-ți scrii povestea.
Când lumea se prăbușește peste tine.
Și eu am cumpărat o virgulă.
Subtitrarea: Dan Anescu