Dobré ráno, doktore.
Pane Júlio!
Jak se máte?
Rád vás vidím.
Dobré ráno, pane.
NÁKUP DOLAROVÝCH AKCIÍ
Pane?
- Povedlo se, doktore? - Zkusil jsem všechno.
Prostě to vzdáte?
Udělal jsem, co jsem mohl. Trvá to už hodiny.
Jste psycholog. Přesvědčte ho, ať neskáče.
On je taky psycholog. A hodně uznávaný.
S dovolením, prosím.
S dovolením.
Půjdete nahoru?
Půjdete?
Vsadím se, že umře.
- Díky, příteli. - Hej, šéfe!
Jděte ode mě.
Já skočím.
Zabiju se!
Jenom jím!
Můžete mě přestat otravovat?
Promiňte. Chcete kousnout?
Jste blázen?
Všechno v pohodě.
Kdyby skočil, dám vám vědět.
Postarám se o to.
Zbavil jsem se jich, teď už je to na vás.
Skákejte!
To přece chcete, ne?
Moc nepřemýšlejte.
Věřte mi, jestli se chcete rozplácnout, tak skočte.
- Tamhle. - Jo, slyším to.
Nacházíme se živě před budovou San Pablo,
odkud chce právě muž skočit z 21. patra.
Co čtyři sekundy se někdo pokusí o sebevraždu. Věděl jste to?
A další.
Je zajímavé, že sebevrah…
je vlastně vrah.
Co jste to řekl?
Vrah.
Nejdřív zabije samozřejmě sebe,
ale nakonec zabije i všechny, co jsou ještě naživu.
Svou rodinu.
- Děti… - Mlčte!
- To je váš syn? - Řekl jsem mlčte!
Proč jste tak nervózní?
Nejsem snad blázen?
- Co záleží na tom, co říkám? - Prosím vám.
- Běžte pryč, nechte mě udělat to… - Co nechcete udělat.
Jaká jsou vaše filozofická, náboženská a vědecká přesvědčení,
že obhajujete teorii, že smrt je koncem existence?
Jestli fakt skočíte, měl byste si být jistý.
Kde jste to vyčetl?
Na googlu?
Musíme udržovat pořádek.
Libí se vám?
Můžete si ho půjčit.
Ale jestli chcete skočit, tak ne.
Mohl by se zašpinit.
Budete mě soudit kvůli vzhledu?
Nebo podle mých názorů?
Podívejte se na sebe.
Jste zaseknutý v emoční kleci.
Nezajímá vás utrpení ostatních, jen vaše.
Kdo vám řekl, že neunesete váhu svých ztrát?
Nevíte, co jsem ztratil.
A vy nevíte, co jsem ztratil já.
Respektuju vaší bolest.
Je jenom vaše. Je to to jediné, co teď dokážete cítit.
A obdivuju vaši odvahu.
- Odvahu? - No jasně!
Představte si skočit z takový výšky a rozdrtit si tělo,
jen abyste mohl strávit klidnou noc v osamělém hrobě.
Musíte být fakt odvážnej.
Cítíte svůj tlukot srdce?
Jako by vám chtělo vyskočit z hrudi, že?
Křičí a prosí vás, abyste nebyl tak sobecký.
Ať už tam dole chcete najít cokoli…
Tady nahoře ještě trochu pochybujete.
Nepochybuju.
Co doopravdy chcete?
Zemřít.
Sebevrazi se nechtějí zabít.
Chtějí zabít svou bolest.
Ale jestli to opravdu chcete, tak do toho.
To rozhodnutí je jen na vás.
Co jste zač?
Psycholog?
Psycholog? Ne.
Psychiatr? Zbožný člověk?
Kněz? Pastor?
Nebo prostě blázen?
To je možná ono.
Patřím k bláznům.
Jsem prodejce snů.
Prodávám, co si za peníze nekoupíte.
Kuráž těm nejistým.
Sebejistotu bojácným.
A zdravý rozum těm nerozvážným.
Jestli vás znervóznilo tohle, představte si, že byste fakt skočil.
A co těm sebevražedným?
- Co? - Co prodáváte těm?
Čárku.
Malou čárku.
Aby mohli pokračovat a dál psát svůj příběh.
I když se jim hroutí celý svět.
Pane?
Je všechno v pořádku?
V pořádku?
Ne, Juremo, to tedy není.
Hroutí se nám celý svět.
Copak to nevidíš?
Přiveď Rogera.
Prý právě odchází.
Pokusíme se to zabrat živě.
Pane, proč jste chtěl skočit?
A vy? Proč jste ho zachránil?
Jste příbuzný?
Hodně štěstí, příteli.
Počkejte!
Myslím, že to mi jako pohyb na týden stačí.
Díky.
Klid.
Nic se neděje. Už je konec.
Poslyšte…
Můj domov je skromný…
ale víc vám nabídnout nemůžu.
Díky.
Tak kam půjdete?
Domů?
Jenom dnes.
Můžete si odpočinout a zítra si dělejte, co chcete.
Je to daleko?
Jsme tady.
Kde?
Co?
Váš dům.
Kde je?
To myslíte vážně?
Ano.
Tady?
Tady.
Říkal jste, že půjdeme k vám domů.
Kde máte dům?
Můj dům je celý svět.
Tamhle. Pojďte.
Prosím.
Ne.
To je vaše postel, nemůžu…
Dneska je vaše.
Prosím, neopovrhujte mou nabídkou.
Děkuji.
Přeslechl jsem vaše jméno.
Júlio César.
Těší mě, Júlio Césare.
Nápodobně.
A vaše jméno?
Mistře!
Omluvte mě.
Určitě máte žízeň.
Je něco s tou vodou?
Zavolej Heitorovi.
Klid, Mellone. Jsme tu brzy.
To je fuk.
To je on?
Ne!
Mellone, příteli! Jaké překvapení!
Co mám dělat? Naše cíle byly příliš optimistické, jsme v krizi.
To tě neomlouvá.
Slíbils, že těch cílů dosáhneš,
dolar šedesát za akcii.
Je to jen o deset centů méně.
Cíl byl dolar a šedesát centů.
Mellone, co se děje?
Víš, že ty centy mě stojí miliony, Heitore.
Bez zisku nás ten trh sežere zaživa.
Dosáhneme toho cíle,
jenom potřebuju čas. Já…
Nesnížils výdaje ani nezvýšil příjmy.
Cos čekal?
Mellone, co chceš dělat?
Zastavit výrobu, vyhodit moje zaměstnance?
To nemůžeš, je to více než 1 500 rodin.
Mellone…
Jsme přátelé.
Ano, to jsme.
Mí přátelé jsou slabí.
Končíš.
Dobré ráno, Júlio Césare.
Spal jste dobře?
Asi jo.
Ani nevím.
Včerejšek je pryč.
Dnešek máme před sebou, můžete s ním naložit, jak chcete.
Mám hlad.
To já taky.
Znám jedno fajn místo.
Těší mě, Super Ego.
Bartlomeu.
Ale klidně mi říkej Medová puso, protože rád piju.
- Cože? - Med. Medová pusa.
- Jakej med? - Alkohol.
V kolik, šéfe?
- Brzy, Bartlomeu. - Tak kde to je?
Kde? Mám hlad.
Klid, Bartolomeu. Jenom klid.
Seš slavnej, Super Ego.
ZÁHADNÝ MUŽ PŘESVĚDČIL ZNÁMÉHO PSYCHOLOGA, JÚLIA CÉSARA, ABY NESKOČIL
Skončil jsem.
Příteli…
kdyby vše kolem nás muselo být v pořádku, abychom se mohli radovat,
byli bychom otroky okolností.
Je konec.
- Nepřehánějte. - Že přeháním?
Jsem uznávaný psycholog.
Šel byste k psychologovi, co se pokusil skočit z dvacátýho patra?
No?
Šel?
Z dvacátého prvního.
To je fuk.
Jsem mrtvej.
Mohlo by to být horší.
Byl byste raději na jeho místě?
Chudáček.
Je strašné přijít takhle o tátu.
Proč jste všichni tak zarmoucení?
Proč jste tak smutní?
Zármutek nevzdá mrtvým hold.
Ten muž, stejně jako my všichni,
prožil úžasné chvíle.
Určitě…
plakal,
miloval, selhal, ztratil,
dosáhl něčeho.
Co to dělá?
Jste smutní, že tu není, protože…
ho necháváte zemřít i na jediném místě, kde musí zůstat naživu,
uvnitř vás všech.
Co jeho stopy?
Jakou stopu zanechal ten muž ve vašich srdcích?
Jak ovlivnil vaši cestu?
Jak poznamenal způsob, jakým se díváte na život?
Smuteční slavnost může být plná slz.
Ale především by měla být místem chvály a vzpomínání.
Poctou člověku, který už je pryč.
Takže…
Takže vás prosím.
Řekněte mi…
Řekněte mi, kdo ten muž je.
Řekněte mi, co pro vás znamenal.
Byl to dobrý člověk.
Někdy byl tvrdý, ale zároveň i citlivý.
Byl oddaný.
Věděl líp než kdokoli jiný, jak se zase dát dohromady.
Tolikrát upadl, ale vždycky se zase postavil.
Byl to…
můj nelepší kamarád.
Tak svého tátu cti.
Cti svého tátu tím, že se postavíš svému strachu.
Buď velkorysý,
kreativní a upřímný.
Žij svůj život moudře.
Kdyby mohl, tvůj táta by ti určitě řekl:
„Nevzdávej se svých snů, synku.“
Neboj se cesty…
horší je se nepohnout kupředu.
Odpusť mi, příteli.
A váš syn?
- Máte syna, ne? - Myslel jsem, že půjdeme jíst.
- Já už jedl. - Jo, to jsem viděl.
Nervózní pusa.
Kdo jste?
- Já? - Jo.
Co? Ty to nevíš?
Šéf je génius. On…
- Hypnotizuje lidi. - Nikoho nehypnotizuje.
Je to Sokratovská metoda?
Filozofická, vzdělávací technika, která dovede člověka
k přemítání a uvědomění si vlastních hodnot?
Několik otázek, které odhalí rozpory v tom,
jak člověk přemýšlí.
Kdo jste?
Doopravdy.
Možná byste se měl zeptat sám sebe, kdo jste, Júlio Césare.
Co kdybyste šel s náma?
Můžeme na to zkusit přijít společně.
Stůj!
Hej, kluku!
Chyťte ho!
Šéfe?
Počkej. Pojď sem, počkej. Uklidni se.
Klid. Přestaň.
- Přestaň! - Pusťte mě!
- Uklidni se.
Díky. Dejte mi ho.
Počkejte chvíli, prosím.
Jste si tím jistá, paní?
Ukradl mi kabelku.
Pusťte ho. Nebo mám zatknout i vás?
Všichni trčíme v tomhle společenském systému.
- Pardon? - Šéfe?
Vězení není sranda. Věřte mi.
Pusťte ho.
První, kdo těží z odpuštění…
je ten, kdo odpustí.
Ne ten, komu bylo odpuštěno.
Je dost starý na to, aby byl váš vnuk, že?
Nic se nestalo.
Prosím?
Omlouvám se.
Děkuji.
Skočíte mu na to?
Je to zloděj, zločinec.
A tenhle? S těmi vousy?
Vypadá jako blázen.
Hodně štěstí, synku.
Všichni jste blázni.
Sen poctivosti.
Máš hlad?
Platím já.
Nezírej tak, kámo.
Děkuju.
Takže takhle přežíváte?
Žebráním?
Někdy.
Jo…
Můžu vám pomoct.
Vy?
Abych konečně dospěl k sebepoznání? Ne.
To asi ne.
Tak se k tomu postavte jako k té největší psychologické teorii v životě.
Co můžete ztratit?
Každý si zaslouží druhou šanci, Júlio Césare.
Poběžte!
No tak! Rychle!
Co se děje?
- Někoho znám. - Co?
Znám pár lidí.
- Jaké lidi? - Pomůžou nám. Bydlí poblíž.
Myslíte nájemný vrahy, šéfe?
Poběž.
Co to bylo za chlapy?
To je na dlouhý povídání.
Už můžeme odejít, ne?
Dobré odpoledne. Jak se máte?
Zdravím.
Dobrý den.
Dámy a pánové…
Slavný muzikant, Júlio César.
Můžete improvizovat a něco jim zahrát.
Cože?
Dělejte, co říkám, Júlio Césare. Něco jim zahrajte.
Hodně štěstí. Do toho.
Co budeme dělat?
Co jako? To myslel vážně?
Raz, dva, tři, teď!
Ahoj, přítelkyně moje.
Dneska jsem přivedl kamarády.
Všechny tam rozveselují. Slyšíš je?
Hrůza, co?
Jeden den po druhém, má drahá.
Jeden den po druhém.
Poslouchej, Juremo.
Slyšíš to?
Věděl jste, že se to stane, že?
Někdy lidé neumřou, když jim přestane bít srdce.
Umřou, když už se najednou…
necítí důležití.
Každé okno je rodina.
Ztráty…
slzy, sny…
Které by bylo vaše okno, Júlio Césare?
Moje?
Proč se nevrátíte domů?
Proč se nevrátíte vy?
Ke své rodině?
Měl jsem rodinu.
Myslím na ni každý den.
Ale můžete se vrátit, ne?
Nemůžu.
Jo. Já můžu, ale radši nechci.
Zabili by mě.
A co ty, hochu?
Co vás přimělo jít k tomu oknu ve 21. patře?
Júlio Césare?
Júlio?
Co jste mi to udělal?
Nic, co by ve vás už nebylo.
João.
Tak se jmenuje můj syn.
- João. - Jo.
Vždycky jsem si myslel…
že chci, aby byl nejlepší.
Chápete?
Ve škole, ve fotbale.
Ve všem.
Nejlepší.
A on se pořád snažil,
ale mně to nikdy nestačilo.
Nikdy mi to nestačilo.
Můj syn to nechápal.
Byl ještě dítě, nemohl to chápat.
Teď už je dospělý
a vzdal se mě.
Nebo jsem se ho vzdal já, nevím.
Vzdali jsme se jeden druhého.
A já už svého syna vůbec neznám.
Samozřejmě, že znáte.
Už nic nevím.
Ale to je dobrý začátek, příteli.
Jo.
Možná.
Já…
Nikdy jsem mu neřekl, co cítím.
- Proč to neřeknete teď? - Vždyť to dělám, ne?
Přímo jemu.
Nejsem připravený.
To nevadí.
Ještě máme před sebou dlouhou cestu.
Tento národ je nemocný.
Neurotická potřeba po moci infikovala politiku.
To je z akce, kterou jsme minulý měsíc sponzorovali.
Jediní si zaslouží moc ti,
kteří ji nechtějí.
Podívejte na poslední nahrávky.
Něco, co vypadalo jako ojedinělá událost,
se stává neuvěřitelnou silou.
Pouhý bezdomovec si svým pohledem na svět
získává denně tisíce stoupenců.
Nová nahrávka, ve které napadá konzumní společnost
a svět korporací, se stala virální a zvyšuje informovanost.
Lidé nemají za svými zařízeními zábrany,
ale před skutečnými lidmi ano.
Přes milion shlédnutí za dva dny.
Je toho víc.
Svět módy tu není, aby propagoval blaho společnosti.
Včerejší uvedení módního časopisu.
Tak proč ničí sebevědomí žen?
Proč nejsou v módních přehlídkách baculaté ženy?
Ženy s velkým nosem?
Neberete to vážně, že ne?
- Nejsou… - Jak to myslíš?
Podívej, co ten blázen dělá s naší image.
Chce nás dostat.
Já myslím, že je to osobní.
Jsme největší obchodní konglomerát v Latinské Americe.
Největší na světě.
To, co si ten blb myslí o útrapách světa, nás vůbec neovlivní.
Je dost oblíbený, Rogere.
Školy by měly vychovávat myslitele, ne opakovatele.
Musíme žít sen o statečnosti, pánové.
A není to jen na internetu. Koukni na tohle.
Rogere, tohle nevydrží ani týden.
Po tom blbovi jde celej tisk. Chtějí s ním udělat rozhovor.
Říkají mu…
Prodejce snů.
PRODÁVÁME SNY
Nikdo by neměl být otrokem v demokratické společnosti.
- Nikdo. - Vážím si vašeho zájmu.
Ale už to řeším.
Je to jen otázka času.
Problém je, že lidi ho chtějí slyšet.
Lidi?
Jací lidi?
Spousta lidí.
Co ta přednáška s prodejcem?
Kde je posluchárna?
Kde to jsme?
- Jsme tady. - Tady?
Ale tohle je hřbitov.
Pojďte za mnou, prosím.
Ptám se, kdo z vás…
bude nejbohatším mužem na hřbitově.
Na hřbitově?
Cože?
Jak to myslíte?
Nebojte se.
Hodně z vás sem určitě přišlo hledat
osvícení pro vaše podnikání.
Je to tak?
Nové metody vedení.
Pro každého z vás mám připravené podklady.
Jsou rozloženy kolem vás.
Ty náhrobky.
Můžete začít.
Tak já začnu.
Milý a hodný manžel.
Drahý otec.
Nezapomenutelný bratr.
Dobře se podívejte.
Určitě najdete tu nejlepší příručku pro vedoucí.
Systém rozdrtí podniky, které nejsou dostatečně efektivní.
Je to tak?
Které jsou bezvýznamné.
Nic z toho.
Systém nerozdrtí podniky.
Rozdrtí jejich vedoucí.
Vím, kolik stojí obchodní úspěch.
Možná jsem byl taky podnikatel, stejně jako vy.
Možná, jako mnozí z vás,
jsem taky měl Ferrari.
Šéf má Ferrari.
Na tuhle přednášku jsem si vás vybíral velmi pečlivě.
Chtěl jsem ty nejlepší.
Ty nejúspěšnější,
ty nejmocnější.
A tady jste.
Určit vlastnosti úspěšného podnikatele není těžké.
Kdo z vás má bolesti hlavy?
Přihlaste se, prosím.
Bolesti svalů?
Kdo už se probouzí vyčerpaný? Kdo má problémy, které se ještě nestaly?
Pro koho je těžké jednat s pomalými lidmi?
Kdo z vás vybuchne kvůli maličkostem?
Z vašich výrazů soudím, že jste všichni velmi úspěšní.
Nejste snad elita společnosti?
Tak proč máte tak strašnou kvalitu života?
Kde je štěstí, které slibuje systém těm, co dosáhnou vrcholu kapitalismu?
Tajemství úspěchu…
je dosáhnout toho, co si za peníze nekoupíte.
Zbláznil ses?
Máš vůbec ponětí, kolik jsme tou nabídkou mohli vydělat?
Vždycky o krok napřed, Mellone.
O krok napřed, to přece víš.
Neměl jsi právo to vzdát, aniž bys to se mnou probral.
Možná je to tvoje skupina, ale já tenhle podnik řídím.
- Aniž bych to s tebou probral? - Jo.
Neměls na to právo.
Kdo si myslíš, že jsi?
Prosím?
Chceš si uzavírat dohody a zpronevěřovat peníze?
Spolčovat se s těmi politiky?
Chceš mě obelstít?
Dělat ze mě blázna?
Zradit toho jediného, kdo ti dal šanci a od začátku ti věřil?
Fajn.
Dělej ze mě blázna, zraď mě.
Ale udělej to správně.
Zbláznil ses?
Jsem jediný, kdo ti tady ještě věří.
Viděl jsem ty transakce.
Viděl jsem ty skryté účty.
Jaké účty?
To je všechno falešné, Mellone.
Je to falešný.
Kdokoli to uvidí…
Zabere mi měsíce, než ten tvůj bordel napravím. Měsíce.
Ne, ty to nechápeš. Tohle…
Chtěl jsem ti to říct, protože…
Promiňte.
Juremo…
Jsou tady.
Děkuji, drahá.
Chtěls to říct i auditorům, Rogere?
Protože už to asi vědí.
Vždycky o krok napřed, že?
Idiote.
BEATRIZ: UŽ TO ZAČALO. PŘIJDEŠ?
Zkusím to dát do pořádku.
Díky, Mellone.
A potom končíš.
Dobré odpoledne.
ODDANÝ OTEC A MANŽEL
Mami?
Spi, zlatíčko.
Spinkej.
Tati?
Zmeškals to, tati.
Táta musel pracovat.
Čekala jsem na tebe.
Já vím, Julieto.
- Slibuju ti… - Vždycky slibuješ.
Dáš tatínkovi ještě jednu šanci?
Mistře.
Jo, taky se někdy budím unavenej,
mám bolesti hlavy a hele…
- Plešatím. Vidíte to, že jo? - Jo.
Dostanu taky Ferrari?
Jo?
- Utíkejte! - Běžte!
Mistře, jste v pořádku?
Dimasi?
Haló? Ano?
Výborně.
Tak?
Jak je na tom?
Ne moc dobře.
Starají se o něj.
A vy?
Běžte domů, Júlio Césare.
Vaše rodina vás potřebuje.
O čem to mluvíte?
Nic o mém životě nevíte.
A vy nevíte nic o mém.
Myslíte, že to dokážete?
Utíkat před sebou po zbytek života?
Jen se podívejte do zrcadla.
Nemůžete.
Já vím.
Vraťte se domů.
- Co tu děláš? - Je to můj dům.
- Nebuď směšný. - Kde je João?
- Vypadni! - Jen chci…
Jen si s ním chci promluvit.
- Není tu. - Nelži mi.
Není tady, Júlio.
Stalo se mu něco?
Mluv. Stalo se mému synovi něco?
Měls skočit.
Měls skočit, ty hajzle.
Jen chci mluvit se synem.
Kde je?
Tvůj syn zmizel.
Existují důkazy, že chlapec byl obětí útoku, ne zbloudilé kulky.
Cílem však nebyl.
Tím měl být buřič, kterého mnoho lidí nazývá prodejcem snů.
Bezpečnostní záběry z čerpací stanice
zachytily muže pár hodin před útokem.
Dle policie by se mohlo jednat o spiknutí.
Hej.
Haló.
Pane!
Hej!
Kdo jste?
- Co chcete? - Mám návrh pro muže, kterého následujete.
Prodejce snů.
Já nic nevím, jasný?
Prý tu bydlí.
Jestli chcete na přednášku,
seminář, nebo workshop, tak to už nedělá.
Už nechce být podnikatelský guru.
Tak to není.
Chci jen chvilku vašeho času.
- Ani náhodou. - Proč ne? Je to pocta.
- Pocta? - Něco takového.
Je to v televizi. Žádná cenzura, scénář, můžete říct, co chcete.
- Už jsem řekl ne. - Slyšely by vás miliony.
Dimas mohl kvůli mně umřít.
Nechápete to?
Jo. Tak proč ty lidi nenahlásíte?
Pak by vás nechali na pokoji.
Je na tom líp?
Bude v pořádku.
Je to silný kluk.
Poslechl jsem vás.
Můžete pro jednou poslechnout vy mě?
Řekl jsem ne.
Spoustě lidem by to prospělo.
Stovkám, tisícům.
Lidem s depresemi, úzkostmi, co mají sebevražedné sklony.
Mému synovi.
Víte, proč jsem byl na té římse?
Protože jsem selhal.
Já. Odborník na duševní zdraví.
Kvůli své aroganci
a ješitnosti…
jsem nebyl schopný zachránit syna.
Já.
Vy…
Vy můžete, svými slovy…
dokážete…
Vy to dokážete.
Musíte do toho jít.
Je to velká čest, pane.
Patnáct minut do živého vysílání v národní televizi.
Věřte mi.
Prostě řekněte, co je třeba.
O krok napřed, příteli.
Vždycky o krok napřed.
Jak se máš, Rogere?
Vy se znáte?
Můžeme, pánové?
Dámy a pánové, dobré odpoledne.
Dobré odpoledne.
Je mi velkou ctí, že vám můžeme představit
nejvíce hlubokomyslného průkopníka,
co se v naší společnosti v posledním desetiletí objevil.
Muž bez kreditní karty,
bez marketingového týmu,
bez peněz a sociálních titulů,
kterému se podařilo dosáhnout prestiže,
jaké nedosáhlo mnoho politiků s propagačními nástroji.
Sláva, kterou závidí i ty nejúspěšnější celebrity.
Internetová senzace.
Koukej, Super Ego. Šéf si to zaslouží.
Dámy a pánové,
představuji vám…
prodejce snů.
Mnoho lidí…
se klaní králům
kvůli jejich moci.
Jiní…
se klaní milionářům…
kvůli jejich penězům.
A další…
se klaní celebritám…
kvůli jejich slávě.
Já…
se s velkou pokorou…
klaním vám.
Nezasloužím si takovou poctu.
Proč byste si to nezasloužil?
Samozřejmě, že si tuhle poctu zasloužíte.
Plátno.
Teď začne ta pocta.
Co to je?
Můžete potvrdit, že ten muž v nahrávce jste vy?
Mistře.
Mistr manipulátor, dámy a pánové.
Který má přes deset milionů následovníků.
Tenhle nemorální muž
se za krátkou dobu stal tak úspěšným a slavným
díky tomu…
že je duševně nemocný.
Super.
Teď mluv o jeho stoupencích.
A vaši stoupenci?
Nechtějí vám něco říct?
Renomovaný psycholog Júlio César Lambert.
Dámy a pánové,
profesor na univerzitě.
Upřímně, doktore,
co by řekli vaši studenti, kdyby věděli, že jste strávil několik dnů
následováním schizofrenika?
Budete ze sebe dál dělat hlupáka?
Promiňte, neslyšel jsem vás. Cože?
Samozřejmě že ne.
Promluvte, mistře.
Mluvte.
Jsem psychouš.
Jsem blázen.
Narušený.
Možná.
Možná jsem všechno z toho.
Všechno to a ještě víc.
Ale všichni jsme trochu blázni.
Jsem psychouš, který tvrdí, že společenský systém je nemocný.
Vytváří nemocné lidi
pro nemocnou společnost.
Riziko v hledání úspěchu je…
že zapomeneme radovat z maličkostí.
Z chvilek
Okamžiků.
Sliby.
Ne.
Sliby se mají dodržovat.
- Musím to zvednout. - Ne.
Ne, nemusíš.
- Musíš… - Jenom minutku.
O co jde?
Ne.
To není možné.
Mami…
- Zlato, já… - Tak naplánuj schůzku.
Ano, hned teď.
Jistě.
Čau.
Tati, radši bychom na tebe s maminkou počkaly.
Ne, to určitě ne.
- Ale tati… - Měly byste jet.
Šťastnou cestu.
Má minulost je mým trýznitelem.
Nedovolí mi se vrátit.
Vlastně jsme všichni zrádci.
Zrazujeme své sny.
Své víkendy.
Dovolené.
A hlavně…
zrazujeme čas, který jsme promrhali.
Když jsme měli být se svými milovanými.
V hrudi mám zatraceny všechny…
ty polibky a objetí, které jsem nedal.
Rozhovory, na které jsem neměl čas.
Toho dne…
zemřel muž, který si vážil hloupostí
a opovrhoval důležitými věcmi.
Toho dne zemřel Mellon Lincoln.
Nemůžu se vrátit v čase.
Ale můžu začít znovu.
Mistře.
Nevěděl jsem o tom.
Omlouvám se.
Zradil jsem vás.
Ignoroval jsem vás.
Nezradil jsi mě, Júlio Césare.
Zradils sám sebe.
Poté, co byl prohlášen mrtvým,
byl podnikatel Mellon Lincoln s majetkem přes 50 miliard dolarů
třetím nejbohatším mužem na seznamu Forbes v roce 2013.
Je majitelem více než 200 společností včetně aerolinek,
bank, módních maloobchodů, IT společností a stavebních firem.
Právě je 14:43 hodin.
V jiné části města se odehrává srdcervoucí příběh.
Tohle je živý přenos.
Nepřibližujte se ke mně.
Tati?
Vypadni odsud! Běž pryč!
João, vím, jak ti je. Ale nedělej to, synu.
Neříkej mi tak.
Víš, jak mi je?
Tady? Teď?
Víš to, jo?
Ne!
Myslíš, že na to nemám odvahu?
Podej mi ruku.
Je mi jedno, co si myslíš.
Všechno je mi fuk. Chci pryč.
Chci odejít.
Chci zmizet.
Dej mi ruku, synku.
Prosím.
Nedám ti ruku. Nedám ti nic.
Nechci být pro vás přítěž.
- Tos nikdy nebyl. - Nechtěls taky skočit?
Nechtěls?
Skočit?
Ne.
Ty ne.
Ty seš dokonalej muž.
Dokonalej muž nemůže mít žádnou chybu,
to je tak absurdní.
Přesně to pro tebe jsem.
Selhání.
Velká chyba.
Nikdy jsem tě nepovažoval za chybu.
To nikdy.
Já jsem ta chyba, ne ty.
Neudělals nic špatně.
- Pojďme odsud. - Nic jsem neudělal.
João, pojď sem!
Vždycky jsem tě zklamal, viď, tati?
Klid, tentokrát to nebude jinak.
To neříkej. Odpusť mi.
Odpusť mi, synku. Dej mi ještě šanci.
Už žádný šance.
- To neříkej, nemůžeš… - Už nic nezbylo.
João.
Podívej se na mě. João!
Podej mi ruku, pojďme odsud.
João, no tak, synu.
João!
Skočím první.
- Cos to řekl? - Že skočím první.
Nevím, jak bych bez tebe žil.
Neblbni.
Počkej!
Potřebujeme jen čas, synku.
Pomůžu ti.
- Nemůžeš pro mě nic udělat. - Ale můžu.
Čárka.
Můžu ti prodat čárku,
abys mohl dál psát svůj příběh.
I když se ti hroutí celý svět.
Já jsem si čárku koupil.
Překlad titulků: Beata Krenželoková