Багато років тому
велася битва добра і зла
між Самаритянином і Немезісом.
Братами-близнюками, які стали заклятими ворогами.
ДИВО-БЛИЗНЮКИ ГРАНІТНОГО МІСТА
Але дозвольте почати з початку.
Вони були неймовірно сильні.
І ненавмисно кривдили людей.
ВИРОДКИ
Мешканці міста
почали боятися братів.
Вони дочекалися, поки сім'я засне,
забили їхній будинок дошками
та підпалили.
Батьки згоріли заживо,
а близнюки залишилися неушкодженими.
Самаритянин виріс і став захисником…
ЛЮДИНА СТРИБАЄ, ЇЇ РЯТУЄ САМАРИТЯНИН
…справедливості.
«ТРИБЬЮН ГРАНІТНОГО МІСТА»
А Немезіс, охоплений жагою помсти,
хотів, щоб світ страждав так само, як його батьки.
Самаритянин намагався стримати гнів свого брата…
ВИБУХІВКА НЕМЕЗІСА РУЙНУЄ ЗАВОД
…тому Немезіс викував могутню зброю.
Молот, у який він вилив усю свою ненависть і лють.
Лише ним можна було знищити Самаритянина.
Немезіс заманив брата на електростанцію,
щоб здолати його раз і назавжди.
Джої! Що сталося?
Тікай! Він…
Це Немезіс!
Усі назад!
Немезіс знав, що брат прийде на порятунок невинних.
Сили братів були рівними.
Молот же давав Немезісу перевагу.
Але ненадовго.
Самаритянин і Немезіс загинули в результаті вибуху.
Принаймні так нам розповідають.
Але я вірю, що Самаритянин досі живий.
САМАРИТЯНИН
НАШІ ДНІ
Заради справедливості, якби Самаритянин був охоронцем…
-А він ним є. -Нащо вдавати смерть?
Самаритянин покинув нас.
-Так, але чому? -Дурня якась.
Відповідь на це запитання є в моїй книзі «Самаритянин живий».
Семе.
Семе, маєш якісь гроші?
Ну, мамо.
Де п'ять баксів, які я тобі позичала?
Це на автобус.
Прошу, я спізнююся. Вони мені потрібні.
І знаєш, після сплати податків
я маю годину мити судна, щоб заробити ці п'ять баксів.
Мамо, просто візьми.
Дякую. Люблю тебе.
І я тебе.
Не забудь винести сміття.
Надворі дощ.
Воно смердить.
Замкни двері.
Будь чемний.
Н
С
Добрий ранок, Джо.
САМАРИТЯНИН ЖИВИЙ
Зараз.
Зажди.
Щось цінне?
Можливо.
Купи собі пазл.
О ні!
Знову.
ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО ВИСЕЛЕННЯ
Дідько.
Агов.
Що це за штука?
-Радіо. -Клас.
Робоче?
Дохле.
Нащо вам зламане радіо?
А нащо ти носиш зламаний годинник?
Курдупелю!
Агов, Семе!
Ну що, молокососе.
Чув, твої двері заклеїли.
Тепер хочеш мене виручити?
Чого мені тебе виручати? Обзиваєш мене молокососом.
Хочеш вибачень?
Хочеш заробити грошенят чи ні?
А я що сказав?
-Заткнися, Джейсе. -Добре, молокососе.
Ти куди?
Облиш ці дурощі.
Тобі ж потрібні гроші?
Ну от, ходімо.
Ого! Не ний і вилазь уже.
Поки ніхто не бачить.
Подивимося. До роботи.
-Починай звідти. -Що?
Ти мене чув? Уперед.
Ну ж бо. Починай отам.
Знизу.
На рівні твого зросту.
Не дивися на мене так. Давай.
Старайся.
Давай, витягуй.
Який клас.
Ага.
Там ціла купа грошей.
Ти можеш швидше.
Ну ж бо.
Я ніби пташка!
Лечу, як орел.
Там, куди ми йдемо, з цим краще не висовуватися.
Ти про що?
Сайрус шаленіє від Немезіса.
Хоче бути на нього схожим.
Ми йдемо до Сайруса?
Ти не казав, що ми йдемо до нього.
Він же геть божевільний.
-Скільки ви за це хочете? -Чотириста.
Поділи на десять. Буде 40.
Додай одиничку перед 40.
-Ти обдовбався? -Ти що.
Кидай на ваги.
Ваги ніколи не брешуть.
-Сорок. -Там же ж не пише 40.
Ти здурів, брате.
Гей, босе.
Йо!
Здоров, придурку.
Продаєш солодощі для баскетбольної команди?
Ні, я продаю дріт.
Піднімаєшся. І скільки дають, Піте?
-Сорок доларів. -Сорок доларів!
Хочеш нормально заробити?
На Касл-роуд є одна крамничка.
Треба, щоб хтось улаштував диверсію.
Я для тебе нічого не робитиму.
Виродку.
-Джейс великий, але боягуз. -Я в ділі.
Що?
-Ти що. -Але ж пуцьвірінок.
Що? Я впораюся.
-Ти здурів, брате. -Йо, цей малий божевільний.
-Я маю просто відволікти мужика? -Тільки й того.
Так, я в ділі.
Ходімо.
Якісь проблеми?
Ні, ніяких…
Куди дивишся, стара?
Не подобається мій друг?
Якісь проблеми?
Ну.
Гаразд.
-Бачиш його? Того старого. -Ага.
Не дивися.
Ми візьмемо лотерейні білети.
Він тебе не застрелить, думаю.
Тобто, застрелить?
Ти знаєш, що робити.
-Чекайте. Ні. -Уперед.
На поміч! Будь ласка, рятуйте!
Машина…
Що за лайно?
-Машина проїхала на червоне. -Що?
Допоможіть, благаю!
Забирайся геть. Це мене не обходить.
ВЕЛИКЕ ГРАНІТНЕ ЛОТО!
-Допоможіть підвестися. -Ходи сюди. Що це за фігня?
Гострий соус!
-Тікаймо! -Кляті злодії!
Біжімо!
Довбані виродки.
Ходімо!
-Так! -Тікаймо!
Відкривай.
Там багато скарбів.
-Можна повторити будь-коли. -Будь-коли?
Що з тобою не так?
Я просив їх перевіряти, що в коробках…
-Ви не заглянули всередину? -Чипси смачні.
-Це він узяв не ті коробки. -Ні.
Я зробив усе, як ви сказали.
Називаєш мене брехуном, стерво?
Ага.
А ти брехун, Резо?
Ні, Сайрусе.
Скільки тобі, друже?
Тринадцять.
Наймолодший і найменший?
Зі мною теж таке було.
Знову те саме.
Усе лайно стікає вниз.
Це те, що тут відбувається?
Ви маєте бути вдячні.
Малий знає, коли не розтуляти рота.
Сайрусе, це якась фігня.
Резо.
Ти йому сподобався.
Він любить людей із хваткою.
Я налякався до всирачки.
Ти нікого не видав.
А це вже щось.
Йо! Ходімо.
Чорт.
Великий фанат?
Дай вгадаю.
Він тобі подобається, бо він хороший.
Мені ж…
У мене інша точка зору.
Немезіс кривдив людей.
Іноді.
Та річ не завжди в самому факті, а в тому, кого ти кривдиш.
Немезіс завжди бився із сильнішими.
Він помер, коли я був твого віку.
Він був моїм героєм.
Немезіс упокорював гординю,
карав тих, хто потребував покарання.
Для тутешніх
Немезіс був богом.
А Самаритянин…
це ще один коп на захисті багатих, коли решта з нас помирає з голоду.
За те, що ти нині зробив.
За те, що зробиш для мене в майбутньому.
ІСУС РЯТУЄ
Ви робите це щомісяця.
І щомісяця я кажу вам, що отримую зарплату 5-го.
Нащо ви мене так принижуєте?
-Мамо… -У нас є правила.
-Хіба ви не отримували моїх грошей? -Не 1-го.
-Мамо. -Ні.
Вам подобається.
Це не притулок.
Візьми кляті гроші.
Ось. Відчиніть бісові двері.
Нічого особистого.
Кожного разу та сама фігня.
Що, швидко не відчиняються?
Ходімо.
Як він сміє не впускати мене із сином додому?
Коли зароблю достатньо грошей, звільнюся,
ми сядемо в автобус і поїдемо з міста.
І ти більше не матимеш справу з тим покидьком.
І поїдемо куди?
Я ще не придумала.
А що це в тебе на обличчі?
Я послизнувся в магазині,
розбив полицю, весь вимазався в соусі, і в око попало.
Працівник дав мені грошей, щоб я нікому не сказав.
Чого я завжди тебе вчила?
Семе. Чого я завжди тебе вчила?
«За свої рішення треба відповідати».
Саме так.
Де ти взяв ці гроші?
Чому ти не спитала, перш ніж їх узяти?
Навіть якщо не дуже хороша, але я все одно твоя матір.
Мамо.
Чудово. Приїхали.
Чувак сказав, що це вбивча сила.
Де ти їх узяв?
Знаєте ту військову базу за містом, яку зачиняють?
Ми підіслали одного з наших захоронювати зброю.
Те, що хорониш, часто тебе переслідує.
Як привид.
Піф-паф!
Коли ми це зробимо?
Завтра.
Напруга в місті продовжує зростати
з продовженням страйків профспілки держслужбовців
через скорочення бюджету.
Безробіття зростає, а кількість безпритульних рекордно висока
після безпрецедентного сплеску виселень і конфіскацій по всьому місту.
Багато хто пов'язує цю фінансову кризу…
ІГРОВІ АВТОМАТИ
Агов. Йо.
Гей! Ти думав, що я пожартував?
Жени гроші, які я через тебе втратив.
Хапайте його!
Гей!
Ану, назад!
Біжімо!
Хапайте його!
Ну ж бо! Зловіть його!
Крісе, хапай його!
Твоя мамця почує твої крики.
Мама на роботі.
Так? Тоді вона знайде тебе мертвим.
О боже!
Господи.
-Якісь проблеми? -Ходи сюди.
Матір божа…
Валіть звідси.
А ти знайди собі нових друзів, добре?
Забираймося звідси.
Не треба, друже! Ходімо!
Ми знаємо, де ти живеш, старий!
Самаритянин.
Боже мій.
Майже 17% працівників стали повністю або частково безробітними.
Зі зростанням автономного виробництва це число ще підскочить.
Машини відбирають роботу…
Добре.
«Сміт, Джо».
Питання лише в тому, коли це станеться.
Потрібна подушка безпеки.
Джо.
Джо Сміт…
Самаритянин.
ПОЛІЦІЯ
Я завжди муситиму за тобою наглядати?
«Я завжди муситиму за тобою наглядати?»
Офіцере, сховище доказів зачинене. Приходьте пізніше.
Бачив колись таке?
Бомба, що вимикає електрику. Творить дива з електронікою.
Бах!
Де воно?
Немезіс.
Він тут.
Я відчуваю його силу.
Із цим я зможу завершити те, що почав Немезіс.
Йо!
Чекайте, та штука справжня?
Авжеж. Ти ж не думаєш, що він приколюється.
Ходімо!
КНИГАРНЯ АЛА
Господи.
-Нам треба поговорити. -Не треба.
-Я його знайшов. -Не знайшов.
Привіт, котику.
Серйозно. Я його знайшов.
Самаритянина.
Ти вже казав те саме.
Це сторож у твоїй школі?
Ні, не він.
Він просто дуже сильний як на двірника.
Чи листоноша, який перегнав бульдога?
Породу, відому своєю швидкістю.
Собака біг дуже швидко, ви би бачили.
Слухай, малий, я серйозний журналіст.
Інтелектуал.
Я знаю. Я поважаю вашу працю.
Ти хоч купив мою книгу?
Авжеж, я купив вашу книгу.
Ну добре, я дивлюся вас онлайн.
-Отож. -Ні, але…
Я обожнюю ваші відео. Весь час їх дивлюся.
Будь ласка.
Слухай, ти не можеш просто приходити сюди, турбувати мене
й відлякувати моїх клієнтів щоразу, коли якийсь старий рипається.
-Геть. -Цього разу все інакше, чесно.
Дивіться, у мене є десять баксів.
Я куплю вашу книжку, якщо ви мене вислухаєте.
Прикольно.
На цих стінах 20 років крові, поту та сліз.
Лікарі вражені: чоловік зростив зламані кістки за лічені ДНІ
Хочу тобі щось показати.
Але торкатися не можна.
Не торкайся.
Лише дивися.
Десять років тому в мене був друг, який охороняв штрафмайданчик.
Він зробив це фото.
Це особливий, викуваний вручну молот.
Краса.
-Знаєш, де його знайшли? -Ні.
На місці загибелі.
Але той молот був викуваний із ненависті Немезіса до брата.
І той молот — єдине, що може хоча б подряпати близнюків.
За моєю теорією, Немезіс влаштував пожежу на електростанції,
тому що хотів занурити все місто в анархію і хаос.
І, звісно, заманити брата в пастку.
Але цей план зірвався.
Зрештою, його знищила власна ненависть.
Нічого собі.
Повернімося до головного.
Хто Самаритянин цього разу?
Сміттяр.
Він живе в будинку навпроти мого.
Як зручно.
Цього разу все дійсно інакше.
Він побив тих дітей, які весь час із мене знущаються.
Він б'є дітей?
Ні-ні. Старших дітей. З банди.
У нього на спині великий страшний шрам.
Ніби опіки після пожежі.
А як ти побачив шрам?
Бачу його через вікно.
Навіть не знаю, що мене турбує більше.
Твої думки, що Самаритянин живе поруч, чи підглядання у вікно.
Ні. Усе геть не так.
Слухай, ти свою історію розповів. Це десять баксів.
Заждіть секундочку, добре? Я дещо візьму.
-Ходімо, бери свої речі. -Дивіться.
Це він зробив. Просто схопившись.
Голими руками?
Круто, правда?
Звідки ти знаєш, що ніж не був таким раніше?
Я бачив, як він це робить.
Малий.
Треба щось більше, ніж чоловік у шрамах
і зігнутий ніж, Тіме.
-Я Сем. -Я був близько. Бери свої речі.
Я бачу тебе там нагорі, засранцю.
Пара гине в пожежі вдома В аеропорту викрали літак
Сім'я гине в пожежі Месник тепер зветься «Самаритянином»
Що?
Самаритянин рятує ситуацію
«Самаритянин рятує ситуацію».
Самаритянин.
Ти розумієш, який я маю вигляд, коли мій двоюрідний брат бреше Сайрусу?
Поганий.
Я за тебе поручився.
-Що ти хочеш, аби я сказав? -Нічого.
Просто замовкни.
Йо.
Це він.
Це той старий.
Який вас побив?
Туно, спробуй сам. Тебе він теж поб'є.
Це він.
Семе.
Семе, ходи сюди.
Семе!
Що, мамо? Що ти робиш?
Як це «що»?
Думала, ми повечеряємо.
Я…
-Що сталося? -Оце? Вдарився об шафку.
Шафку? А в шафки є ім'я?
Що? Ні.
Просто шафка.
-Слухаю. -Ваш син узяв мою цінну річ.
Що? Хто ви?
Джо Сміт. Живу отам.
Що він узяв?
Альбом з вирізками.
Семе, ходи сюди.
У тебе є щось, що йому належить?
Я заберу.
Проси пробачення.
Пробачте.
-Це все, що ти можеш сказати? -Не знаю.
Те, що я шанувальник?
Що з тобою не так?
Що це взагалі означає?
Чекайте.
Можна вас попросити?
Він хороша дитина. Чесно.
Прошу, не дзвоніть у поліцію.
Це більше не повториться. Обіцяю.
Хоч це й не виправдання.
Його батько…
Він змінився.
Можете винити мене. Просто…
Він хороший. Просто трохи…
заблукав.
Нічого страшного.
У тебе хороша мати.
Пощастило тобі.
Дуже пощастило.
Бляха.
Я вже рився в тому смітнику.
Там нічого такого.
Знаєте, я не хотів залишати альбом собі.
Я просто подумав, що ви — це він.
Нічого. Я теж колись крав усяке.
А ким ти мене вважав?
Ним?
Ага.
Самаритянин мертвий.
Це вони так кажуть.
Я живу зі сміття. Ось чим я займаюся.
Не бийте мене, якщо я з вами не погоджуся.
Я б ніколи тебе не вдарив. Що?
Нащо вам ті вирізки?
Бо я шанувальник. Як і ти.
От і все.
Може, ти підеш пограти у футбол абощо?
Бо всі ці допити починають мене дратувати.
Називаєш мене кимось іншим.
Займайся своїми справами, а я — своїми.
Ви брешете!
Я вам не вірю.
Послухай, малий…
Ми його збили!
Йому гаплик.
О боже.
Боже мій.
Боже.
Ну ж бо.
О боже.
Боже…
Ви в порядку?
Ні, чорт забирай.
Матір божа!
Господи.
О боже! Я знав, що ви — це він!
Я знав!
Знав!
Ходімо.
Я весь час знав, що це ви.
Мені потрібна вода.
Я знав, чуєте?
-Вгамуйся. -Добре.
-Води. -Добре.
Усе, ідіть.
Згинь. Ти приносиш нещастя.
Нізащо. Це найкращий день.
Для тебе!
Рай!
Не віриться, що я знайшов Самаритянина.
Ти помиляєшся.
Ви просто чувак, якого збила машина, поламалися кістки,
а ви пожираєте морозиво.
Я їм цю штуку, щоб остудити тіло.
Чого просто не поп'єте крижаної води?
Мені не смакує.
-Можна й мені трохи? -Ні.
Вибач. Воно для надзвичайних ситуацій.
Чому ви парували?
Ти щось знаєш про подвійний поділ, клітинну термодинаміку?
Що? Мені 13 років.
Знаєш, що відбувається при тепловому ударі?
Коли я травмуюся, моє тіло перегрівається.
І якщо його не остудити…
моє серце вибухне.
Це не по-людськи.
Чекайте. Це те, що сталося з Немезісом?
Ви ж були братами, так?
Годі вже про цього Немезіса.
Може, поїси морозива?
Дякую.
Ви якось урятували мого тата.
Звідки ти таке придумав?
Знаєш, що таке «марити»?
Бо ти якраз мариш.
Я не марю. Я серйозно.
Ви врятували мого тата.
Він крав автомобілі.
Однієї ночі ви його застукали.
І замість того, щоб затримати, ви з ним поговорили.
Він заробляв на життя казками?
Ні, він помер.
Подивимося, чи вийде розбудити цих людей.
Винен.
Ну ось.
Ми можемо краще.
Я виб'ю з тебе все лайно.
-Справді? -Ага! Ану, давай!
Гранітне місто.
Хто приходить на поміч безпомічним?
Хто наш герой?
Це Немезіс?
Я повернувся, щоб почати революцію
заради всіх людей, яких відкинуло це місто.
Наш рух
поверне владу в руки народу.
Настав час забрати своє!
Одягніть це. Тримайте.
Революція починається зараз!
Немезіс!
Ідіть!
Уперед!
Давай!
Міська влада шокована вчорашніми подіями.
Через дивне відключення електроенергії банда в масках Немезіса
займалася мародерством усю ніч.
Кількох людей поранено.
Місто й так було на межі
через зростання безробіття й бідності.
Дехто каже, що тепер місто точно впаде, це лише питання часу.
Гей.
Що мені зробити?
Пхнути тебе під автобус, щоб ти за мною не ходив?
Самаритянин так би не зробив.
Може, у нього поганий день?
Ходімо.
Що в сумці?
Фотоапарат. Не чіпай.
-Куди ви його везете? -У ломбард.
Звучить жахливо.
Чим ви займаєтеся цілими днями?
Ремонтуєте речі й депресуєте?
Я троглодит.
-Знаєш, що це? -Без поняття.
Це грецька назва чоловіка, що живе в печері. Я печерна людина.
Живу в крихітній квартирці, але це нічого.
Мені нормально. Я люблю бути сам.
Знаєш, що мене турбує? Що дійсно мене пригнічує?
Бути серед людей.
Розумієш?
Ні.
-Авжеж, розумієш. -Ні.
Це якесь безглуздя.
Ви рятуєте людей. Це не про самітників.
Відгонить брехнею.
А в тебе великі яйця. Віддам тобі належне.
Скільки думаєте виручити?
Не знаю.
Десять баксів, двадцять?
Господи, ти бухгалтер чи що?
Зроби мені послугу, побудь тут, а я зайду.
Зайти з вами?
Ні. Тому я сказав тобі почекати тут.
Гей!
На що витріщився?
Перепрошую.
Що? Ви це просто так залишите?
Треба було закинути його на дерево абощо.
Я розчарований.
Не заходь.
Що ти в біса зробив?
Воно відірвалося. Усе розпадається, як і ми з тобою.
Говори за себе.
Це суцільна латунь.
Знаю. Але навіть латунь зношується.
-Вирахую з твого рахунку. -Справедливо.
Чергова неділя, черговий непотріб.
-Я дам тобі $25. -Серйозно?
Знову ти за своє.
Це не Canon.
Може, $50 і я тебе на нього сфотографую?
Добре.
Гей, ви що? Що ви робите?
-Стоп! Злодії! -Глянь. Бачиш?
Ось що буває,
якщо дати купці генетичних виродків наводити лад у місті.
Люди мають позбуватися своїх проблем,
або їхні проблеми позбудуться їх, так?
Ага.
-Зі скількома поганцями ви билися за раз? -Сотнею.
Наскільки ви сильні?
Я ще досі доволі сильний. Ти бачив.
Але вже не такий, як раніше.
Усе розвалюється, коли тобі стає байдуже, а мені стало байдуже
вже дуже давно.
Далеко можете стрибнути?
Колись перестрибував машин десять.
Тепер — дев'ять.
Не може бути. Покажіть.
І не мрій. Я не збираюся мучити коліна, щоб тебе розважити.
Ви колись зістрибували з будівлі?
Ні, але скинув з будівлі не одного.
Жартую.
Я вже розповів тобі забагато.
Ви можете мені довіряти.
Ви повинні це знати.
Вам буває страшно?
А що? Ти чогось боїшся?
-Просто… -Звісно, мені буває страшно.
Ти що. Усім буває.
Страх — це природно.
Але ви б усе одно боролися.
Так, коли необхідно.
Але я не хочу. Мені це не подобається.
Коли мені страшно, першим ділом я думаю про втечу.
І завжди заклякаю.
Гей, ходи сюди.
Це розумно з твого боку.
Вуличні бійки для дурнів.
Нащо тобі битися з якимсь незнайомцем,
непричетним до твого життя,
який може відібрати твоє життя?
Ти чиниш правильно, ясно?
Краще йди, доки твоя мама не викликала поліцію.
Добре. На добраніч, Джо.
Семе.
Дай гляну на годинник.
Я спробую.
Але нічого не обіцяю.
Дякую, Джо.
Нема за що.
Уже другий тиждень, як бунтівники заполонили вулиці Гранітного міста.
Ще раз вимкнулася електроенергія,
у цьому звинувачують чоловіка, який нібито є мертвим лиходієм, Немезісом.
Під покровом темряви
організовані мародери розгромили фінансові установи
в масках Немезіса.
Немезіс повернувся?
Ось що запитує місто сьогодні вранці.
Добрий ранок!
Що в ньому доброго?
У чому річ? Ви добре поспали?
У мене мігрень.
І в тебе буде, як виростеш. Це якийсь кошмар.
Дивно, що ви це кажете.
Мені сняться кошмари про те, як вас збиває машина.
-А раз я вас урятував і все таке… -Ага, дякувати богу.
Я тут подумав…
Може, ви навчите мене битися?
-Ні. -Будь ласка.
-Забудь. -Прошу.
Я хочу навчитися. Хочу бути схожим на вас.
Будь ласка.
Схожим на мене.
Гаразд.
Зустрінемося на даху після роботи, добре?
Добре.
-Дякую. -Жахлива ідея.
Вибачте за спізнення.
Нічого.
-До роботи. -Добре.
Покажи, як ти рухаєшся. Що вмієш.
-Гаразд. -Уперед.
-Мені бракує терпіння. -Розслабтеся.
Гаразд.
Який швидкий хлопець.
-Де ти навчився завдавати такі удари? -Тато навчив.
Я закинув, коли він помер.
-Вражає. -Дякую.
Чуєш?
Удар мою руку.
Ні-ні. Удар мою руку.
Важко не влучити.
-Чому я так роблю? -Як?
-Даєш задню? -Так. Як боягуз.
-Чому? -Бо тобі пощастило.
Я не відбиваюся. Чим пощастило?
Пощастило, бо тебе добре виховали.
Що, як у мене не буде вибору? Скажімо, хтось чіплятиметься до мами.
Тоді вдариш йолопа зненацька й даси драпака.
Хіба так чесно?
Якби життя було чесним, усі б ладнали.
Але знаєш що? Не ладнають.
Божевілля якесь.
-Що? -Ви.
Ну…
Серйозно?
За те, що вдарив мене зненацька.
Ходімо. Прикладемо лід.
-Божечки! -Що ти собі думав?
Не знаю.
Ти знаєш, що я твердий, як танк.
Думаю, вона зламана.
Не зламана.
Просто в синцях.
Це має допомогти.
Тримай.
Засунь свою лапу сюди.
Дякую.
Чому ви працюєте над цим старим сміттям?
Терапевтичний ефект.
Бачиш цей старий тостер?
Бачиш? Ламати легко.
А от ремонтуючи, я розслабляюся і зосереджуюся.
А ще я вважаю, що деякі старі речі заслуговують на другий шанс.
Як ви?
Та я жартую.
Що сталося між вами з Немезісом?
Ти не відступиш, так?
Добре, що Немезіса більше нема.
Можливо, але ніхто з вас не знав, що сталося насправді.
Я лише знаю, що тієї ночі Немезіс помер.
Зроби це.
Альберт Каслер каже, що Немезіс планував підірвати електростанцію.
І занурити місто
в анархію і хаос.
Він нічого не петрає в тому, що говорить.
Іди додому.
Швиденько!
Юначе.
Що нового, малий?
Та нічого.
Прийшов заробити ті $100?
Ага. Вирішив замахнутися на сильніших.
Сідай.
Сіл.
Їдьмо.
Гей, малий.
То в тебе є сім'я?
Лише мама.
Це більше, ніж мала я.
Я не мала нікого.
Тоді мене знайшов Сайрус.
Спала в машині, коли мені було вісім.
Він мене розбудив. Тож я його вкусила.
Відтоді ти з ним?
Він моя сім'я.
Як і їхня.
Усе це нам дав Сайрус.
Не розчаруй мою сім'ю, Семе.
Інакше я відберу в тебе все.
Готовий?
Так.
Це складно, тому будь уважний.
Добре.
Якщо приїде поліція, ти маєш свиснути.
І все?
Хочу послухати.
Ні.
Що?
Усі підрозділи в районі 34-ї та 3-ї.
Отак треба, малий.
Вибачте.
Вітаю, офіцере.
Тримайте.
Тобі треба навчитися свистіти.
Щось без значка та зброї коп геть не справляє враження.
Чому ти зі мною задираєшся?
Я плачу, щоб ти дивився крізь пальці.
Та електростанція…
Вона живить мережу в цій частині країни.
Ага. То й що?
Ти мало не зірвав увесь план.
Я не міг сидіти й дивитися, як ви розкладаєте бомби.
Гаразд, суперкопе.
Сіл.
Добре! Я піду!
Я піду. Благаю, припиніть!
Я тебе не чую. Дуже гучно.
Я зникну.
Ви мене більше не побачите. Я нікому не скажу.
-Що? -Я зникну! Просто вимкніть!
Вимкни.
Дякую.
Іди й більше не повертайся.
Ви більше про мене не почуєте.
Присягаюся.
Дякую.
Нема за що.
Завжди давайте людям надію.
Рятуйте!
Йо, перестаньте!
Ходи сюди, товстунчику.
Цей гад винен мені гроші.
Що? Мусиш вибирати: він або ми.
Ти або з нами, або проти нас.
Семе! Допоможи!
Добре візьмися за нього. Піднімай.
Джейсе! Тікай звідси!
Біжи!
-Підніміть його! -Ходи сюди.
Підніміть його.
Витягніть його руку!
Відпустіть мене!
Ні!
Гей!
Заплач для мене.
Давай.
Паліть усе! Так!
Бачите того засранця?
Тікаймо.
Докторе Дейвіс, до телефону.
Гей, Семе. Як ти, друже?
Що в біса сталося з моїм сином?
Його побили якісь діти.
А ви не могли їх зупинити?
Ні.
Теж мені герой.
Докторе Блер.
Коли бомби вибухнуть на електростанції,
вимкнеться центральна електромережа.
-Тобто все електропостачання… -Гей!
Він живий.
-Хто? -Той старий!
Без шансів. Бачиш ту кляту тачку?
Я бачив, як той мужик ходив, ніби його й не зачепило.
-Ми сильно його вдарили. -Кого?
-Старого, який бився з Резою. -Ви його збили?
Сто відсотків.
Тоді я хочу познайомитися з цим старим.
Клас. Дякую.
Мій бос має до тебе розмову, старий.
Ти підеш із нами.
Я б радив вам добре подумати,
перш ніж зробити величезну помилку.
Крихітко.
Може, просто покажеш нам?
Без проблем.
Хапайте його!
От лайно!
Серйозно?
Лети.
Агов!
Оце ви щойно дали!
Жбурнули того типа крізь стіну.
Як ви це зробили?
Слухай, дівчинко…
ти нічого не бачила.
Та діра вже там була. Це оптична ілюзія.
-Ні, я бачила, як ви жбурнули чоловіка… -Ні.
-Ти не бачила… -Старий.
Спробуй оце.
Рятуйтеся!
Швидко!
Вибач, мала. Ти ціла?
-Ага. -Так?
Ну все. Мені пора.
Радий знайомству.
Що?
На горизонті з'явилася надія?
Гранітне місто бореться з постійними нападами й заколотом банд,
спричиненими поверненням Немезіса.
Чи можуть ці неймовірні кадри означати, що Самаритянин теж повернувся?
Рятуйтеся!
Ця дівчинка все бачила.
Думаєш, то був Самаритянин?
Бабуся розповідала мені,
як Самаритянин урятував її від автобуса.
Той чоловік мене врятував.
Йому хіба що маски бракувало.
Неймовірно. Що ти відчуваєш із цього приводу?
-Привіт. -Привіт.
Вас показують у новинах.
Так, я бачив.
Ага.
Бачили б ви того іншого.
-Що за сумка? -Та нічого.
То що сталося з тим іншим?
Ударив його зненацька.
Але потім забув утекти.
Я не хотів, щоб ти постраждав.
Але я постраждав.
Тепер мама мені не вірить.
І чути не хоче, коли кажу їй, що от-от станеться щось жахливе.
Що станеться?
Сайрус, чоловік зі сміттєзвалища.
Він планує зробити щось з електростанціями.
Дзвони в поліцію. Я тут ні до чого.
Тільки ви можете допомогти.
Ви допомагаєте людям.
Я нікому не можу допомогти, Семе.
То ви втечете?
Ви такий же поганець, як і всі інші.
Семе.
Він тут!
Ти про що?
-Ви ще не дивилися новини? -Ні.
…неймовірні кадри означати, що Самаритянин теж повернувся?
Неймовірно. Що ти відчуваєш із цього приводу?
Боже. Мабуть, я просто радію, що хтось за нами наглядає.
Хтось таки наглядає за нами.
І Гранітне місто знову задається питанням.
Самаритянин живий?
Що, як це він?
Якщо це Самаритянин?
Сі, це він. Самаритянин.
Що, як він прийде шукати Немезіса?
Що, як спробує нас зупинити?
Я йому не дозволю.
Я покажу йому, хто справжній герой.
Після 25 років він повертається.
Де той бісів годинник? Де він?
От лайно.
Ні.
Мама.
Мама!
На третьому поверсі.
У кінці.
Гей. Це цей поверх.
Мамо!
-Я тут! -Мамо.
-Що? -Ходімо.
-Нам треба йти негайно. -Куди?
Просто послухайся.
Мамо, ходімо.
Зловіть хлопця!
Швидше.
Нам треба йти!
Міс Вайт, це Тіффані Клірі.
-Відчиніть. -Я вас не пущу.
-Мамо! -Ідіть геть!
Ходімо.
Гей! Вам кінець!
Вони їдуть угору!
Бляха!
Яка гарна сімейка.
-Не підходьте до мого сина. -Мамо.
-Ні. -Ні.
Семе, тримайся біля мене.
Чого вам треба від мого сина?
Не підходьте до малого.
Або побачите мене таку, яку краще не бачити.
Чого ви хочете?
-Поговорити зі своїм другом. -Ні.
Без мене з ним ніхто не говоритиме.
-Ні! -Мамо, ні.
Ні. Не займайте її!
-Гей. -Ні!
-Ходімо. -Мамо!
-Ні, Семе! -Усе буде добре.
Ні!
-Ні! -Серйозно, Сіл?
Вона ж жива.
Стерво!
-Хто стерво? -Ти!
Не чіпай мене!
-Гей. -Заберіть від мене руки.
Ти мені сподобався.
Він прийде по вас.
Він прийде по мене!
Так. Тому я тебе й заберу.
Щоб Немезіс нарешті міг убити Самаритянина.
Гранітне місто на межі й готується до чергової ночі нападів.
Влада відчайдушно шукає будь-яку інформацію
про повернення Немезіса.
Бояться, що його терор лише починається.
Завершення посадки для пасажирів, що
вирушають до Альбукерке на Віндзор-бас, 43.
Завершення посадки, Віндзор 43.
…викликали хвилю руйнувань, якій кінця-краю не видно.
Гранітному місту зараз, як ніколи, потрібен герой.
Семе.
Я полагодив твій годинник.
Семе.
-Ви в нормі? -Ні. Сем.
Що сталося?
Вони його забрали.
-Сем. -Хто забрав?
Сайрус.
ГРАНІТНЕ МІСТО — СМІТТЄПЕРЕРОБКА
Наші піхотинці розосереджені по всьому місту.
Щойно світло згасне…
-Усе підірветься. -Добре.
-Це ж за квартал звідси. -Помовч.
А як же биття сильніших?
Спершу спали, потім будуй.
У вас нічого не вийде. Як і в Немезіса.
Швидше!
Бляха!
Малий!
Семе!
Відпусти мене!
Я прийшов по малого.
З ним усе добре.
Ти цілий?
Так.
Самаритянин.
Вітаємо, хороший хлопче.
Ти прийшов.
Ти таки прийшов.
Я щось не бачив, аби Самаритянин так переживав про когось у моєму районі.
Відпустіть його.
А ми розберемося, ти і я.
Ні.
Хай він бачить, як його герой упаде.
Бачить те, що мають знати всі.
Що ти фальшивка.
Ніхто не зможе тобі допомогти, крім тебе самого, хороший хлопче.
Джо!
Ну ж бо!
Не підходь!
Ну ж бо, хороший хлопче.
-Давай! -Джо! Відбивайтеся!
Джо! Зробіть щось!
Дивися, як твій герой упаде, Семе.
-Як я завершу те, що почав Немезіс. -Спробуй!
Джо, відбивайтеся, благаю!
Тепер ти знаєш, що відчував Немезіс!
Що відчували всі ми!
Ніхто не прийде тобі на порятунок, хороший хлопче.
Ти весь час називаєш мене хорошим хлопцем.
А я ним не є.
Я поганий хлопець!
Немезіс?
Що?
Стріляйте!
Сіл…
Ходи сюди!
Не чіпайте мене!
Відпустіть мене!
Ти знав, хто він?
-Знав? -Ні!
Сіл.
Сіл!
Відпустіть мене!
Зв'яжіть його!
Відпустіть мене!
Відпустіть!
Уперед!
Ви зі мною?
Ви геть на нього не схожі!
Побачимо.
Опустіть місто в темряву.
Чорт.
Годі.
Так.
Ти приніс ще одну іграшку?
Чи не так?
Ні!
Відривайся.
Хто-небудь, допоможіть!
Рятуйте!
Семе!
Я тут!
Ну ж бо!
Витягнімо тебе звідси.
Джо, позаду!
Здавайся, старий.
Треба було тобі лишатися похованим, старий.
Подивися на себе. Ти слабкий. І просто жалюгідний!
Я зроблю те, що тобі не вдалося. Втілю твій план.
Електростанція, мережа…
Я все знесу.
Не було ніякого плану!
-То була пастка! -Брешеш!
Джо!
Подивися, Семе.
Подивися на свого героя.
Він зрадив тебе, Семе.
Він зрадив усіх.
Але мене ніхто не зрадить!
Ну ж бо!
Ні!
Тепер тебе ніхто не врятує.
Ні.
Ні!
Ні.
Будь ласка, не треба! Благаю!
Ні!
Джо.
-Що? -Води!
Джо!
Ну ж бо, Джо. Боріться!
Джо!
Ні.
Не здавайтеся, Джо!
Джо!
Боріться, Джо.
Дякую, малий.
Оце був…
класний удар зненацька.
Ну ж бо, Джо, вставайте.
Так.
Я вас тримаю.
Ходімо.
Не бійся.
У нас вийде.
Стривайте, що?
Боже…
Ні!
Боляче.
Бляха-муха.
Вставай, чуваче.
Треба вивести тебе звідси.
Піднімайся.
У тебе вийде. Ходімо.
Це правда?
-Зараз прийдуть люди, ходімо… -Це правда?
Що? Що я — це він?
Так, це правда.
Ви можете це виправити.
Я бачив, як ви й раніше все виправляли.
Ви можете змінитися.
Малий, от що я тобі скажу.
Якби погано вчиняли тільки погані люди,
їх було б легко позбутися.
Але правда в тому,
що в серці кожної людини живе і добро, і зло.
І лише ти можеш зробити правильний вибір.
Певен, що ти його зробиш.
Тут нагорі. П'ятий поверх.
Добре, ходімо.
Протестувальники стали свідками того, як загорілася будівля позаду мене.
Хтось, на дечию думку, Самаритянин,
виніс звідти хлопчика.
Зараз чутно пожвавлення. Це той хлопчик.
Заткнися! Немезіс!
Привіт. Як тебе звати?
Сем. Його звати Сем.
Ти був правий, Семе.
Семе, можеш відповісти на запитання, яке зараз турбує всіх?
Так, Самаритянин живий.
Ти певен, що то був він?
Там було дуже гаряче. Усюди вогонь.
Самаритянин з'явився з полум'я і врятував мене.
То був Самаритянин! Він урятував мені життя.
Самаритянин!
Переклад субтитрів: Галина Шрам
Креативний директор Руслан Поліщук