‫לפני שנים רבות,‬
‫קרב בין כוחות הטוב לכוחות הרשע,‬
‫נערך בין סמריטן לנמסיס.‬
‫אחים תאומים אשר הפכו לאויבים מושבעים.‬
‫תאומי הפלא של גרניט סיטי‬
‫אבל הרשו לי להתחיל מההתחלה.‬
‫הם היו חזקים בצורה יוצאת דופן.‬
‫הם פגעו באנשים שלא בכוונה.‬
‫יצורים, הביתה!‬
‫תושבי העיר‬
‫נעשו יותר ויותר חרדים מפניהם.‬
‫הם חיכו שבני המשפחה ילכו לישון,‬
‫אטמו את ביתם בקרשים‬
‫והציתו את הבית.‬
‫ההורים נשרפו בעודם בחיים‬
‫אבל התאומים נותרו ללא פגע.‬
‫סמריטן הפך ללוחם צדק, ולמגן האנושות.‬
‫מזנק ניצל על-ידי סמריטן‬
‫...להיות מגן‬
‫העיתון של גרניט סיטי‬
‫נמסיס, אשר הנקמה כילתה אותו,‬
‫רצה שהעולם יסבול כפי שסבלו הוריו.‬
‫סמריטן ניסה לרסן את זעמו של אחיו‬
‫הפיצוץ של נמסיס מחריב מפעל‬
‫ולכן, נמסיס חישל נשק רב עוצמה.‬
‫פטיש שלתוכו יצק את כל שנאתו וזעמו.‬
‫זה היה הדבר היחיד עמו ניתן היה להשמיד את סמריטן.‬
‫נמסיס פיתה אותו לתחנת הכוח,‬
‫שם ביקש להביס את אחיו אחת ולתמיד.‬
‫ג'ואי! מה קרה?‬
‫רוץ, בנאדם! הוא...‬
‫זה נמסיס!‬
‫תעופו אחורה!‬
‫נמסיס ידע שאחיו יבוא להציל את החפים מפשע.‬
‫האחים היו חזקים באותה מידה.‬
‫עם הפטיש, ידו של נמסיס הייתה על העליונה.‬
‫אבל לא לזמן רב.‬
‫סמריטן ונמסיס מתו בפיצוץ.‬
‫כך סיפרו לכולנו.‬
‫אבל אני מאמין שסמריטן עוד בחיים.‬
‫היום‬
‫עם כל הכבוד למאזין, אם סמריטן אכן היה מגן האנשים...‬
‫ואכן כך הוא. למה שיזייף את מותו?‬
‫סמריטן נטש אותנו.‬
‫- כן, אבל למה? - אילו שטויות.‬
‫התשובה נמצאת בספר שלי, "סמריטן חי".‬
‫סאם?‬
‫סאם, יש עליך מזומנים?‬
‫אימא, באמת.‬
‫וחמשת הדולרים שהשאלתי בשבוע שעבר?‬
‫זה בשביל האוטובוס.‬
‫בבקשה, אני אאחר. אני צריכה את הכסף.‬
‫ואתה יודע, אחרי מיסים,‬
‫נדרשת לי שעה של ניקוי סירי לילה רק כדי להרוויח חמישה דולרים.‬
‫אימא, תיקחי ודי.‬
‫תודה לך. אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אל תשכח להוציא את הזבל.‬
‫יורד גשם.‬
‫הוא מסריח.‬
‫תנעל את הדלת.‬
‫תתנהג יפה.‬
‫"נ"‬
‫"ס"‬
‫בוקר טוב, ג'ו.‬
‫סמריטן חי‬
‫כן.‬
‫רגע אחד.‬
‫משהו טוב?‬
‫אולי.‬
‫תקנה לך פאזל.‬
‫נו, באמת!‬
‫שוב זה.‬
‫הודעת פינוי סופית‬
‫לעזאזל.‬
‫היי.‬
‫מה זה הדבר הזה?‬
‫- רדיו. - זה מגניב.‬
‫הוא עובד?‬
‫גמור לגמרי.‬
‫למה יש לך רדיו מקולקל?‬
‫למה אתה עונד שעון שלא עובד?‬
‫שורטי!‬
‫היי, יו, סאם!‬
‫קדימה, קטנצ'יק.‬
‫שמעתי שחסמו לכם את הדלת.‬
‫אתה רוצה לעזור לי?‬
‫למה שאעזור לך? אתה תמיד קורא לי קטנצ'יק.‬
‫אתה רוצה התנצלות?‬
‫רוצה לעשות כסף או לא, קטן שלי?‬
‫מה אמרתי הרגע?‬
‫- תשתוק, ג'ייס. - סגור, קטנצ'יק.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫נו, תפסיק להיות מעפן.‬
‫אתה צריך את הכסף, נכון?‬
‫בסדר, אז קדימה.‬
‫וואו, בנאדם! תפסיק להתבכיין ותעלה לשם, בנאדם.‬
‫אף אחד לא רואה.‬
‫בוא נראה. הגיע הזמן לעשות עסקים.‬
‫- אני רוצה שתתחיל שם. - מה?‬
‫שמעת מה אמרתי? קדימה, בנאדם.‬
‫נו. תתחיל שם.‬
‫ממש למטה.‬
‫שיתאים לגובה שלך.‬
‫אל תסתכל עליי ככה. נו.‬
‫תשקיע קצת.‬
‫נו, תמשוך את זה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫כן.‬
‫יש בזה הרבה כסף.‬
‫אתה יכול מהר יותר מזה.‬
‫נו, בנאדם.‬
‫אני מרגיש כמו ציפור!‬
‫אני עף כמו נשר.‬
‫הי, גבר, כדאי שתרגיע עם זה קצת, אנחנו בדרך.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫אחי, סיירוס אוהב את נמסיס.‬
‫הוא רוצה להיות בדיוק כמוהו.‬
‫אנחנו הולכים לבית של סיירוס?‬
‫לא אמרת לי שאנחנו הולכים לבית שלו.‬
‫הבחור הזה מטורף.‬
‫- כמה אתה רוצה על זה? - ארבע מאות.‬
‫תחלק את זה בעשר. ארבעים.‬
‫לא, גבר, תוסיף אחת לפני הארבעים.‬
‫- אתה מסטול? - גבר...‬
‫תשים את זה על המשקל.‬
‫הוא אף פעם לא משקר.‬
‫- ארבעים. - בנאדם, אפילו לא כתוב ארבעים.‬
‫אתה חי בסרט, אחי.‬
‫היי, בוס.‬
‫יו!‬
‫מה קורה, יא דפוק?‬
‫מוכר ממתקים בשביל קבוצת הכדורסל שלך?‬
‫לא, גבר, אני מוכר תיל.‬
‫אתה בדרך להיות מסודר. כמה יצא, פיט?‬
‫- ארבעים דולר. - ארבעים דולר!‬
‫רוצה להרוויח כסף אמיתי?‬
‫יש חנות ברחוב קאסל.‬
‫אני צריך שמישהו יגרום להסחת דעת.‬
‫תראה, אני לא עושה שום דבר בשבילך.‬
‫מניאק מסריח.‬
‫- ג'ייס גדול, אבל הוא פחדן. - אעשה את זה.‬
‫מה?‬
‫- בחייך, בנאדם. - הילד הקטן הזה.‬
‫מה? אני יכול לעשות את זה.‬
‫- אתה בסרט, אחי. - יו, הילד הזה משוגע, בנאדם.‬
‫- אני רק מסיח את דעתו? - זה כל מה שאתה צריך לעשות.‬
‫כן, אני בעניין.‬
‫בוא.‬
‫יש לך בעיה?‬
‫לא, אין...‬
‫על מה את מסתכלת, סבתא'לה?‬
‫יש לך בעיה עם החבר שלי?‬
‫כן, יש לך בעיה?‬
‫קדימה, קדימה.‬
‫בסדר.‬
‫- רואה אותו? את הבחור הזקן? - כן.‬
‫תפסיק להסתכל.‬
‫אנחנו לוקחים את כרטיסי הלוטו.‬
‫הוא לא יירה בך, כנראה.‬
‫מה זאת אומרת, לירות?‬
‫אתה יודע מה לעשות.‬
‫- חכה. לא. - קדימה.‬
‫הצילו, בבקשה!‬
‫מכונית...‬
‫לא צריך את החרא הזה.‬
‫- מכונית עברה באדום. - מה?‬
‫הצילו! בבקשה!‬
‫תעוף מכאן. זה לא ענייני.‬
‫לוטו גרניט הגדול!‬
‫תעזור לי. לא יכול לקום. בוא הנה. מה זה, לעזאזל?‬
‫טבסקו!‬
‫- רוצו! - גנבים מסריחים!‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫בני זונות מסריחים.‬
‫בואו נזוז! בואו נזוז!‬
‫- בסדר! - בואו נלך!‬
‫תפתח את התיבה.‬
‫יש פה ערך רציני.‬
‫- אפשר לעשות את זה מתי שבא. - באמת?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫אמרתי להם לבדוק בתוך הקופסאות...‬
‫- לא הסתכלתם פנימה? - אבל הצ'יפס הזה טוב.‬
‫- זה אשמתו. הוא לקח אותן בטעות. - לא.‬
‫עשיתי בדיוק מה שאמרת.‬
‫אתה קורא לי שקרן, מניאק?‬
‫כן, אחי.‬
‫האם אתה שקרן, רזא?‬
‫לא, סיירוס.‬
‫בן כמה אתה, חבר?‬
‫שלוש עשרה.‬
‫הכי צעיר והקטן ביותר, מה?‬
‫זה היה קורה גם לי.‬
‫נמאס מזה מתישהו.‬
‫תמיד זורקים עליך חרא מלמעלה.‬
‫זה מה שקורה כאן?‬
‫תגיד תודה.‬
‫הקטן יודע מתי לסתום את הפה.‬
‫סיירוס, זה שטויות.‬
‫רזא.‬
‫הוא מחבב אותך.‬
‫הוא אוהב אנשים שיש להם ביצים.‬
‫מתי מפחד.‬
‫אבל לא הלשנת.‬
‫זה אומר משהו.‬
‫יו! בואו כבר.‬
‫שיט.‬
‫מעריץ רציני, מה?‬
‫תן לי לנחש.‬
‫אתה אוהב אותו כי הוא היה האיש הטוב.‬
‫אני...‬
‫יש לי נקודת מבט שונה.‬
‫נמסיס פגע באנשים.‬
‫לפעמים.‬
‫לא תמיד העניין הוא אם אתה פוגע, אלא במי אתה פוגע.‬
‫נמסיס תמיד הלך על חזקים ממנו.‬
‫הייתי בערך בגילך כשהוא מת.‬
‫הוא היה הגיבור שלי.‬
‫נמסיס השפיל את הגאוותניים,‬
‫נתן מכות לאנשים שזה הגיע להם.‬
‫עבור אנשים כאן בסביבה‬
‫נמסיס היה אל.‬
‫סמריטן...‬
‫זה רק עוד שוטר שהגן על העשירים בעוד שכולנו רעבנו.‬
‫על מה שעשית היום.‬
‫על מה שתעשה בשבילי בעתיד.‬
‫ישו המושיע‬
‫אתה עושה את זה בכל חודש.‬
‫ובכל חודש, אני אומרת לך שאני מקבלת צ'ק רק בחמישי.‬
‫למה אתה מביך אותי ככה?‬
‫- אימא. - יש פה כללים.‬
‫- אי פעם לא נתתי צ'ק? - לא באחד בחודש.‬
‫- אימא. - לא.‬
‫לא.‬
‫אתה נהנה מזה.‬
‫זה לא מעון חוסים.‬
‫תיקחי את הכסף הארור.‬
‫הנה. תפתח את הדלת הארורה!‬
‫זה לא אישי.‬
‫אותו חרא בכל פעם.‬
‫קשה לך לפתוח מהר, מה?‬
‫קדימה.‬
‫איזו חוצפה יש לו, לנעול אותי ואת הבן שלי בחוץ.‬
‫כשארוויח מספיק כסף, אני אתפטר,‬
‫נעלה על אוטובוס ונעזוב את העיר.‬
‫לא תצטרך לראות את הדוחה הזה שוב.‬
‫ולאן נלך?‬
‫עוד לא החלטתי.‬
‫מה מרוח לך על הפנים?‬
‫הלכתי לחנות, והחלקתי‬
‫ושברתי מדף, ונמרח עליי רוטב, וגם נכנס לי לעין.‬
‫והעובד נתן לי כסף כדי שלא אספר לאף אחד.‬
‫מה תמיד אמרתי לך?‬
‫סאם? מה תמיד אמרתי לך?‬
‫"יש משמעות להחלטות שלך".‬
‫בדיוק.‬
‫מאיפה השגת את הכסף הזה?‬
‫למה לא שאלת לפני שלקחת אותו?‬
‫גם אם אני לא כל כך טובה בזה, אני עדיין אימא שלך.‬
‫אימא.‬
‫יופי. הם הגיעו.‬
‫הבחור אמר לי שהם חזקים לאללה.‬
‫מאיפה השגת אותם?‬
‫מכירה את הבסיס הצבאי שסוגרים מחוץ לעיר?‬
‫שתלנו אחד מהחבר'ה שלנו במחלקת הטמנת נשק.‬
‫הדברים שאתה קובר לפעמים רודפים אחריך.‬
‫כמו רוח רפאים.‬
‫בום!‬
‫מתי אנחנו עושים את זה?‬
‫מחר.‬
‫המתיחות בעיר ממשיכה לגאות‬
‫בעוד איגוד עובדי המדינה ממשיך בשביתה זה החודש השני‬
‫עקב קיצוץ דרסטי בתקציב.‬
‫אחוז האבטלה נמצא בעלייה ומספר חסרי הבית בשיא של כל הזמנים‬
‫לאחר עלייה חדה וחסרת תקדים בפינויים ובעיקולים ברחבי העיר.‬
‫רבים מייחסים את המשבר הכלכלי הנוכחי...‬
‫ארקייד‬
‫היי. יו.‬
‫היי! חשבת שאני צוחק?‬
‫אני רוצה את הכסף שעלית לי.‬
‫תפסו אותו!‬
‫הי!‬
‫בוא הנה!‬
‫רוצו! קדימה!‬
‫תפסו אותו!‬
‫קדימה! תפוס אותו!‬
‫כריס, תפוס אותו!‬
‫אימא שלך תשמע אותך צורחת.‬
‫אימא שלי בעבודה.‬
‫כן? אז היא תמצא אותך מת.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים.‬
‫- מה הבעיה שלך, בנאדם? - בוא.‬
‫אלוה...‬
‫קדימה. תעופו.‬
‫אתה צריך להכיר חברים חדשים, בסדר?‬
‫בוא נסתלק מכאן.‬
‫קדימה, אחי! בוא נלך!‬
‫אנחנו יודעים איפה אתה גר, סבא.‬
‫סמריטן.‬
‫אלוהים.‬
‫כמעט שבע-עשרה אחוז מכוח העבודה עובדים שעות מועטות מדי או מובטלים.‬
‫עם העלייה בייצור אוטומטי, מספרם עומד להרקיע שחקים.‬
‫עכשיו המכונות לוקחות עבודה...‬
‫בסדר.‬
‫"סמית', ג'ו".‬
‫וזה לא עניין של אם, אלא מתי.‬
‫צריכה להיות רשת ביטחון...‬
‫ג'ו.‬
‫ג'ו...‬
‫ג'ו סמית'...‬
‫הוא סמריטן.‬
‫משטרה‬
‫אני כל הזמן צריכה לשמור עליך?‬
‫"אני כל הזמן צריכה לשמור עליך?"‬
‫שוטר, חדר הראיות סגור. תחזור מאוחר יותר.‬
‫ראית אחד כזה פעם?‬
‫פצצת האפלה. הוא משגעת מוצרי חשמל.‬
‫פוף!‬
‫מה זה?‬
‫נמסיס.‬
‫זה כאן.‬
‫אני מרגיש את כוחו.‬
‫בעזרת זה אוכל לסיים את מה שנמסיס התחיל.‬
‫יו!‬
‫רגע, הדבר הזה אמיתי?‬
‫ברור שזה אמיתי. אתה חושב שהוא מתקשקש?‬
‫בואו נזוז!‬
‫הספרים של אל‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫- אני חייב לדבר איתך. - לא, ממש לא.‬
‫- מצאתי אותו. - לא נכון.‬
‫היי, חתולי.‬
‫ברצינות. מצאתי אותו.‬
‫את סמריטן.‬
‫כן, אמרת לי לפני חודשים.‬
‫השרת בבית הספר שלך, נכון?‬
‫לא, לא הוא.‬
‫מסתבר שהוא סתם היה ממש חזק יחסית לשרת.‬
‫או הדוור שרץ מהר יותר מהבולדוג, נכון?‬
‫זן הידוע בזריזות.‬
‫הכלב הזה מה זה מהיר, אתה חייב לראות אותו רץ.‬
‫תראה, ילד, אני עיתונאי רציני.‬
‫אינטלקטואל.‬
‫אני יודע. אני מעריך את עבודתך.‬
‫קנית את הספר שלי בכלל?‬
‫ברור שקניתי את הספר שלך.‬
‫בסדר. אני צופה בך באינטרנט.‬
‫- כן. - לא, אבל...‬
‫אני אוהב את הסרטונים שלך. אני צופה בהם כל הזמן.‬
‫נו.‬
‫תראה, ילד, אתה לא יכול פשוט לבוא לפה ולהטריד אותי‬
‫ולהבריח את הלקוחות שלי בכל פעם שאתה רואה איזה זקן מתחיל לרוץ.‬
‫- לך מפה. - הפעם זה שונה, אני אומר לך.‬
‫תראה. יש לי עשרה דולרים.‬
‫אני אקנה את אחד הספרים שלך, אם רק תקשיב לי.‬
‫איזה מגניב.‬
‫עשרים שנה של דם, זיעה ודמעות על הקירות האלה.‬
‫אדם מפליא רופאים כאשר עצמותיו השבורות נרפאו בתוך ימים‬
‫יש לי משהו שאני רוצה להראות לך.‬
‫אתה לא יכול לגעת בזה.‬
‫אל תיגע.‬
‫רק תסתכל.‬
‫לפני עשר שנים, היה לי חבר שהיה שרת במגרש ההחרמות של המשטרה.‬
‫הוא צילם את זה.‬
‫זה פטיש מיוחד שחושל ביד.‬
‫איזה יופי.‬
‫- אתה יודע איפה הוא נמצא? - לא.‬
‫הם מצאו אותו באתר שבו שניהם מתו.‬
‫אבל הפטיש הזה חושל מתוך השנאה שנמסיס חש לאחיו.‬
‫והפטיש הזה הוא הדבר היחיד שיכול להשאיר צלקת על אחד מהתאומים.‬
‫התיאוריה שלי היא שנמסיס הצית את השריפה בתחנת הכוח‬
‫כי הוא רצה לזרוע בעיר אנרכיה וכאוס.‬
‫וכמובן, לפתות את אחיו למלכודת.‬
‫אבל התוכנית יצאה מכלל שליטה.‬
‫בסופו של דבר, השנאה שלו היא שהשמידה אותו.‬
‫וואו.‬
‫טוב, נעבור לחלק המרכזי של הערב.‬
‫מי הסמריטן שלך הפעם?‬
‫הוא איש שאוסף זבל.‬
‫הוא גר בבניין הדירות מולי.‬
‫כמה נוח.‬
‫תראה, הפעם זה באמת שונה.‬
‫הוא הכה את הילדים האלה שתמיד מציקים לי.‬
‫הוא מרביץ לילדים?‬
‫לא, לא. ילדים מבוגרים יותר. ילדים מכנופיה.‬
‫יש לו צלקת גדולה ומגעילה על הגב.‬
‫כאילו שהוא היה בשריפה.‬
‫ואיך ראית את הצלקת הזאת?‬
‫אני רואה אותו דרך החלון.‬
‫אני לא יודע מה יותר מדאיג,‬
‫שאתה חושב שסמריטן גר ממול או שאתה מציץ בחלונות של גברים זקנים.‬
‫לא. זה בכלל לא ככה.‬
‫תראה, אמרת את שלך, זה שווה עשרה דולרים.‬
‫חכה שנייה אחת, בסדר? אני מביא משהו.‬
‫- נזוז, קח את הדברים. - תראה.‬
‫הוא עשה את זה. והוא רק החזיק את זה.‬
‫בידיו החשופות?‬
‫כמה מגניב זה?‬
‫איך אתה יודע שהסכין לא הייתה כזאת קודם?‬
‫ראיתי אותו עושה את זה.‬
‫אוי, ילד.‬
‫תצטרך יותר מאיש מצולק באופן נוראי‬
‫וסכין מעוקמת, טים.‬
‫סאם. אותו דבר. קח את הדברים שלך.‬
‫אני רואה אותך שם למעלה, מניאק.‬
‫זוג מת בשריפה טראגית מסוג נחטיף בשדה התעופה של גרניט‬
‫אדם הלוקח את החוק לידיו נקרא סמריטן‬
‫מה?‬
‫סמרטין מציל את המצב‬
‫"סמריטן מציל את המצב".‬
‫סמריטן.‬
‫אתה מבין איך זה גורם לי להיראות כשהדודן שלי משקר לסיירוס?‬
‫זה נראה רע.‬
‫אני ערבתי לך.‬
‫- מה אתה רוצה שאני אגיד? - כלום.‬
‫פשוט תפסיק לדבר.‬
‫יו.‬
‫זה הוא.‬
‫זה הסבא הזה.‬
‫הסבא שהרביץ לך?‬
‫טונה, לך תתחיל איתו. הוא ירביץ לך.‬
‫זה הוא.‬
‫סאם?‬
‫סאם. בוא הנה.‬
‫סאם!‬
‫מה, אימא? מה את עושה?‬
‫מה זאת אומרת, מה?‬
‫חשבתי שנוכל לאכול ארוחת ערב.‬
‫אני...‬
‫- מה קרה? - זה? נתקלתי בלוקר.‬
‫לוקר? ללוקר הזה יש שם?‬
‫מה? לא.‬
‫סתם לוקר.‬
‫כן? הילד שלך לקח משהו בעל ערך עבורי.‬
‫מה? מי אתה?‬
‫ג'ו סמית'. אני גר שם.‬
‫מה הוא לקח?‬
‫את האלבום שלי.‬
‫סאם. בוא לכאן.‬
‫יש לך משהו ששייך לו?‬
‫תביא אותו.‬
‫תתנצל.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה כל מה שיש לך לומר? אני לא יודע.‬
‫אני מעריץ?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫מה זה בכלל אמור להביע?‬
‫חכה.‬
‫אני יכולה לבקש ממך טובה?‬
‫הוא ילד טוב. באמת שכן.‬
‫אז בבקשה, אל תתקשר למשטרה.‬
‫הוא לא יעשה את זה שוב, אני מבטיחה.‬
‫וזה לא תירוץ.‬
‫אבא שלו...‬
‫תראה, הוא השתנה.‬
‫ואתה יכול להאשים אותי. זה פשוט...‬
‫הוא ילד טוב. הוא רק קצת...‬
‫אבוד.‬
‫לא קרה כלום.‬
‫יש לך אימא טובה.‬
‫יש לך מזל.‬
‫הרבה מזל.‬
‫לעזאזל.‬
‫כבר בדקתי את פח האשפה הזה.‬
‫אין בו הרבה.‬
‫אתה יודע, לא התכוונתי לשמור את האלבום.‬
‫פשוט חשבתי שאתה הוא.‬
‫זה בסדר. גם אני נהגתי לגנוב כמה דברים.‬
‫אבל מי חשבת שאני?‬
‫הוא?‬
‫כן.‬
‫סמריטן מת.‬
‫ככה אומרים.‬
‫אני אוסף זבל למחייתי. זה מה שאני עושה.‬
‫אל תרביץ לי אם אני לא מסכים איתך.‬
‫לעולם לא הייתי מרביץ לך. מה?‬
‫למה יש לך את האלבום הזה?‬
‫כי אני מעריץ. כמוך.‬
‫זה הכול.‬
‫אז למה שלא תלך לשחק פוטבול או משהו?‬
‫כי כל השאלות האלה מתחילות לעלות לי על העצבים.‬
‫קורא לי אדם כזה או אחר.‬
‫תתעסק בעניינים שלך, אני אתעסק בשלי.‬
‫אתה שקרן!‬
‫אני לא מאמין לך!‬
‫תקשיב, ילד...‬
‫פגענו בו.‬
‫הוא גמור.‬
‫הו, אלוהים.‬
‫אלוהים.‬
‫הו, אלוהים.‬
‫אלוהים!‬
‫נו.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוה...‬
‫אתה בסדר?‬
‫ממש לא.‬
‫די!‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים! ידעתי שאתה הוא!‬
‫ידעתי!‬
‫ידעתי!!!‬
‫נו.‬
‫ידעתי שזה אתה כל הזמן.‬
‫אני צריך מים.‬
‫ידעתי את זה, כולם!‬
‫- תירגע קצת. - בסדר.‬
‫- מים. - בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫תתחפף. אתה מביא מזל רע.‬
‫אין מצב. זה היום הכי טוב בעולם.‬
‫בשבילך!‬
‫גן עדן!‬
‫אני לא מאמין שמצאתי את סמריטן.‬
‫לא נכון.‬
‫אתה רק בחור שנדרס על ידי מכונית, נשברות לו כל העצמות,‬
‫ואז מתחזר על גלידה.‬
‫אני אוכל את זה כדי לקרר את הגוף שלי.‬
‫למה שלא פשוט תשתה מי קרח?‬
‫אני לא אוהב את הטעם.‬
‫- אני יכול לקבל קצת? - לא.‬
‫מצטער. אני צריך את זה למקרי חירום.‬
‫למה עלו ממך אדים?‬
‫אתה יודע משהו על ביקוע בינארי, תרמודינמיקה תאית?‬
‫מה? אני בן שלוש-עשרה.‬
‫אתה יודע מה קורה במהלך מכת חום?‬
‫כשאני נפגע, הגוף שלי מתחמם יתר על המידה‬
‫ואם אני לא מקרר אותו...‬
‫הלב שלי מתפוצץ.‬
‫זה לא אנושי.‬
‫רגע. ככה זה היה עם נמסיס?‬
‫אתם הייתם אחים, נכון?‬
‫מספיק עם כל הקטע של נמסיס.‬
‫למה שלא תאכל קצת גלידה?‬
‫תודה.‬
‫הצלת את אבא שלי פעם אחת.‬
‫מאיפה אתה ממציא את כל זה?‬
‫אתה יודע מה זה "הזוי"?‬
‫כי זה מה שאתה. הזוי.‬
‫אני לא הזוי. אני רציני.‬
‫הצלת את אבא שלי.‬
‫הוא גנב מכוניות.‬
‫תפסת אותו איזה לילה.‬
‫ובמקום לעצור אותו, דיברת איתו.‬
‫הוא כתב אגדות לפרנסתו?‬
‫לא, הוא מת.‬
‫בוא נראה אם נוכל להעיר את האנשים האלה.‬
‫טעות שלי.‬
‫זה עובד.‬
‫אנחנו יכולים להצליח יותר.‬
‫אני אכסח לך את הצורה.‬
‫- כן? - כן! נראה אותך!‬
‫גרניט סיטי.‬
‫מי בא לעזור לחסרי הישע?‬
‫מי הגיבור שלנו?‬
‫זה נמסיס?‬
‫חזרתי כדי להתחיל מהפכה‬
‫עבור כל האנשים שהעיר הזאת השאירה מאחור.‬
‫התנועה שלנו‬
‫תשיב את הכוח לידיו של העם.‬
‫הגיע הזמן לקחת בחזרה את מה ששייך לכם!‬
‫תשים את זה. הנה, גבר.‬
‫המהפכה מתחילה עכשיו!‬
‫נמסיס! נמסיס! נמסיס!‬
‫נמסיס! נמסיס!‬
‫קדימה!‬
‫קדימה!!!‬
‫לא!‬
‫רשויות העיר בהלם מאירועי אמש.‬
‫האפלה מסתורית וחבורת גברים במסכות נמסיס‬
‫עוררו לילה של ביזה אמש.‬
‫מספר אנשים נפצעו.‬
‫העיר גם כך על הקצה,‬
‫עם עלייה במספר המובטלים והעניים,‬
‫ויש האומרים שזהו רק עניין של זמן בטרם העיר תקרוס.‬
‫היי.‬
‫מה אני צריך לעשות?‬
‫לזרוק אותך מתחת לאוטובוס כדי שתפסיק לעקוב אחרי?‬
‫סמריטן לא היה עושה את זה.‬
‫מה אם היה לו יום רע?‬
‫בוא.‬
‫מה יש בתיק?‬
‫הי, זאת מצלמה. אל תיגע.‬
‫- לאן אתה לוקח אותה? - לחנות משכון.‬
‫נשמע נורא.‬
‫מה אתה בכלל עושה כל היום?‬
‫מתקן דברים ונכנס לדיכאון?‬
‫אני טרוגלודיט.‬
‫- אתה יודע מה זה? - אין שמץ.‬
‫ביוונית זה אומר "שוכן מערות". מבין? אני איש מערות.‬
‫אני גר בדירה זעירה, וזה בסדר.‬
‫טוב לי ככה. אני אוהב להיות לבד.‬
‫אתה יודע מה מטריד אותי? מה באמת מדכא אותי?‬
‫להיות בסביבת אנשים אחרים.‬
‫אתה מבין?‬
‫לא.‬
‫- בטח שאתה מבין. - לא.‬
‫זה לא הגיוני בכלל.‬
‫אתה מציל אנשים. אתה לא מתבודד.‬
‫נשמע לי כמו קשקוש.‬
‫יש לך ביצים, זה בטוח.‬
‫כמה אתה חושב שתקבל על המצלמה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫עשרה דולרים, עשרים דולר?‬
‫אלוהים, אתה רואה חשבון או משהו?‬
‫תעשה לי טובה, תישאר כאן בזמן שאני נכנס לשם.‬
‫רוצה שאני אכנס?‬
‫לא, כן. בגלל זה אמרתי, תחכה כאן.‬
‫היי!‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫מצטער.‬
‫מה? פשוט נתת לזה לקרות?‬
‫היית צריך לזרוק אותו על עץ או משהו.‬
‫אני מאוכזב.‬
‫תישאר בחוץ.‬
‫מה לעזאזל עשית?‬
‫זה פשוט נשבר. זה מתפרק, כמו שנינו.‬
‫תדבר בשם עצמך.‬
‫זה פליז מוצק.‬
‫אני יודע. אבל אפילו פליז מתעייף.‬
‫- אני מחייב את החשבון שלך. - בסדר.‬
‫עוד יום ראשון, עוד איזה זבל.‬
‫- אני אתן לך עשרים וחמישה דולר. - באמת?‬
‫שוב התחלנו.‬
‫זה לא קאנון.‬
‫מה דעתך על חמישים דולר ואני אצלם אותך?‬
‫בסדר.‬
‫הי, קדימה! מה אתה עושה?‬
‫- עצור! גנב! - תראה. רואה?‬
‫זה מה שקורה‬
‫כאשר אתה נותן לזוג מוטציות לטפל בעיר.‬
‫אנשים צריכים להיפטר מהבעיות שלהם‬
‫או שהבעיות שלהם יפטרו מהם, נכון?‬
‫נכון.‬
‫- בכמה רעים נלחמת בו זמנית? - מאה.‬
‫כמה חזק אתה?‬
‫אני עדיין די חזק. ראית את זה.‬
‫אבל לא כמו שהייתי פעם.‬
‫דברים מתחילים להתפרק כשכבר לא אכפת לך, ולי כבר לא אכפת,‬
‫כבר הרבה זמן.‬
‫כמה רחוק אתה יכול לקפוץ?‬
‫אז, אולי מעל עשר מכוניות.‬
‫עכשיו, תשע.‬
‫אין מצב. בוא נראה אותך.‬
‫תשכח מזה. אני לא אהרוס את הברכיים כדי לבדר אותך.‬
‫קפצת אי פעם מבניין?‬
‫לא, אבל זרקתי הרבה אנשים מבניינים.‬
‫אני סתם צוחק.‬
‫בנאדם, סיפרתי לך יותר מדי.‬
‫אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫אתה צריך לדעת את זה.‬
‫אתה אי פעם מפחד?‬
‫למה? אתה מפחד ממשהו?‬
‫- פשוט... - ברור שאני מפחד.‬
‫בחייך. כולם מפחדים.‬
‫פחד זה דבר טבעי.‬
‫אבל עדיין היית נלחם.‬
‫כן, בעת הצורך.‬
‫אבל אני לא רוצה. אני לא אוהב את זה.‬
‫כשאני מפחד, הדבר הראשון שאני חושב עליו זה לברוח.‬
‫ואני תמיד קופא במקום.‬
‫הי. בוא הנה.‬
‫זה הדבר החכם לעשות.‬
‫קרבות רחוב זה לטיפשים.‬
‫למה לך להיכנס לריב עם איזה זר‬
‫שאין לו קשר לחיים שלך‬
‫ושיכול לקחת את החיים שלך?‬
‫אתה עושה את הדבר הנכון, בסדר?‬
‫כדאי שתלך לפני שאימא שלך תתקשר למשטרה.‬
‫בסדר. לילה טוב, ג'ו.‬
‫סאם.‬
‫תראה רגע את השעון שלך.‬
‫אני אנסה.‬
‫אבל בלי הבטחות.‬
‫תודה, ג'ו.‬
‫על לא דבר.‬
‫זהו השבוע השני ברציפות, שפורעים ממלאים את רחובות גרניט סיטי.‬
‫עוד האפלה פתאומית התרחשה,‬
‫ויש הטוענים שגרם לה אדם שטוען שהוא הנבל המת נמסיס.‬
‫בחסות החשכה,‬
‫בוזזים בקבוצות פשטו על מוסדות פיננסיים,‬
‫כשהם עוטים מסכות נמסיס.‬
‫האם נמסיס חזר?‬
‫זה מה שהעיר שואלת הבוקר.‬
‫בוקר טוב!‬
‫מה כל כך טוב?‬
‫מה העניין? ישנת טוב?‬
‫יש לי מיגרנה.‬
‫זה יקרה לך כשתגדל. זה סיוט.‬
‫מצחיק שאתה אומר את זה.‬
‫כל הזמן יש לי סיוטים על איך שנכנסה בך המכונית.‬
‫- ומאחר שהצלתי אותך וכל זה... - כן, תודה לאל על זה.‬
‫תהיתי...‬
‫אם תוכל ללמד אותי איך להילחם?‬
‫- לא. - בבקשה.‬
‫- תשכח מזה. - נו.‬
‫אני רוצה ללמוד. אני רוצה להיות כמוך.‬
‫בבקשה.‬
‫להיות כמוני.‬
‫בסדר.‬
‫תפגוש אותי על הגג אחרי העבודה, בסדר?‬
‫בסדר. תודה.‬
‫איזה רעיון גרוע.‬
‫היי. מצטער שאיחרתי.‬
‫זה בסדר גמור.‬
‫- בוא. - בסדר.‬
‫בוא נראה אותך זז. נראה מה אתה שווה.‬
‫- בסדר. - קדימה.‬
‫- אין לי הרבה סבלנות. - תירגע, סבא.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫תראה את ספידי בוי.‬
‫- איפה למדת להתאגרף ככה? - אבא שלי לימד אותי כשהייתי בן ארבע.‬
‫הפסקתי עם זה כשהוא מת.‬
‫- זה מרשים. - תודה.‬
‫הי.‬
‫תן לי מכה ליד.‬
‫לא, לא. היד שלי.‬
‫קשה לפספס אותה.‬
‫- למה אני עושה את זה? - מה?‬
‫- מתרחק? - כן. כמו פחדן.‬
‫- למה? - כי יש לך מזל.‬
‫אני לא משיב מלחמה. איך זה מזל?‬
‫יש לך מזל כי גידלו אותך כמו שצריך.‬
‫מה אם אין לך ברירה? בוא נגיד שמישהו מתעסק עם אימא שלך.‬
‫אז תדפוק למניאק אגרוף ותברח משם בשנייה.‬
‫אבל זה הוגן?‬
‫אם החיים היו הוגנים, אנשים היו מסתדרים.‬
‫ותנחש מה? הם לא מסתדרים.‬
‫מטורף.‬
‫- מה? - אתה.‬
‫טוב...‬
‫באמת?‬
‫זה מה שתקבל על זה שדפקת לי אגרוף.‬
‫בוא. נשיג קרח.‬
‫- אלוהים! - מה חשבת לעצמך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה יודע שאני בנוי כמו טנק.‬
‫אני חושב היא שבורה.‬
‫לא, היא לא שבורה.‬
‫רק חבולה.‬
‫זה יסדר הכול.‬
‫הנה לך.‬
‫תשים את הלאפה שלך פה.‬
‫תודה.‬
‫למה אתה אוהב לעבוד על כל הזבל הישן הזה?‬
‫זה ריפוי בעיסוק.‬
‫אתה רואה את הטוסטר הישן הזה?‬
‫רואה? לקלקל משהו זה קל,‬
‫אבל לתקן משהו, זה עוזר לי להירגע ולהתמקד‬
‫ואני חושב שחלק מהדברים הישנים האלה ראויים להזדמנות שנייה.‬
‫כמוך?‬
‫אני סתם צוחק.‬
‫מה קרה בינך לבין נמסיס?‬
‫אתה פשוט לא מפסיק, נכון?‬
‫תודה לאל שנמסיס נעלם.‬
‫אולי, אבל אף אחד לא יודע מה באמת קרה.‬
‫כל מה שאני יודע הוא שנמסיס מת באותו הלילה.‬
‫תעשה את זה.‬
‫אלברט קסלר אומר שלנמסיס הייתה תוכנית לפוצץ את תחנת הכוח.‬
‫ולזרוע בעיר‬
‫אנרכיה וכאוס.‬
‫אין לו מושג על מה הוא מדבר.‬
‫לך הביתה.‬
‫קדימה!‬
‫קטנצ'יק.‬
‫מה קורה, ילד?‬
‫שום דבר מיוחד.‬
‫באת להרוויח ת'מאה דולר?‬
‫כן. החלטתי שאני רוצה ללכת על חזקים ממני.‬
‫תיכנס.‬
‫סיל.‬
‫נזוז.‬
‫הי, ילד.‬
‫אז יש לך משפחה?‬
‫רק אימא שלי.‬
‫זה יותר ממה שהיה לי.‬
‫לי לא היה כלום.‬
‫עד שסיירוס מצא אותי.‬
‫ישנתי במכונית ברחוב כשהייתי בת שמונה.‬
‫הוא העיר אותי. אז נשכתי אותו.‬
‫את איתו מאז ועד היום?‬
‫הוא המשפחה שלי.‬
‫אותו דבר עם כולם.‬
‫סיירוס נתן לנו את זה.‬
‫אז אל תאכזב את המשפחה שלי, סאם.‬
‫אני אקח ממך הכול.‬
‫מוכן?‬
‫כן.‬
‫זה הולך להיות קשה, אז תשים לב.‬
‫סגור.‬
‫אם שוטר מגיע, אתה שורק.‬
‫זהו זה?‬
‫בוא נשמע.‬
‫לא.‬
‫מה?‬
‫רחוב שלושים וארבע, שדרה שלישית, כל הניידות.‬
‫בדיוק ככה, ילד.‬
‫מצטער.‬
‫שלום, אדוני השוטר.‬
‫הנה.‬
‫אתה צריך ללמוד איך לשרוק.‬
‫שמת לב ששוטר נראה לא משהו בלי תג שוטר ואקדח?‬
‫למה אתה מתעסק איתי?‬
‫שילמתי לך כדי שתעלים עין.‬
‫תחנת הכוח הזו...‬
‫היא שולטת ברשת החשמל באזור הזה של המדינה.‬
‫כן. אז מה?‬
‫כמעט הרסת את כל התוכנית.‬
‫לא התכוונתי לשבת פה ולראות אתכם מטמינים פצצות.‬
‫טוב, שוטר-על.‬
‫סיל.‬
‫בסדר, בסדר! אני אעזוב!‬
‫אני אעזוב, בבקשה! תפסיק!‬
‫אני לא שומע אותך. זה מרעיש.‬
‫אני אצא החוצה.‬
‫לא תראה אותי שוב. לא אספר לאף אחד.‬
‫מה? אני אעזוב! פשוט תכבה את זה!‬
‫תפסיקו.‬
‫תודה לך.‬
‫תעזוב ולעולם אל תחזור.‬
‫לעולם לא תשמע ממני שוב.‬
‫אני מבטיח.‬
‫תודה לך. תודה לך.‬
‫בבקשה.‬
‫תמיד להעניק לאנשים תקווה.‬
‫הצילו!‬
‫יו, תפסיקו!‬
‫בוא, שמנצ'יק.‬
‫החרא הזה חייב לי כסף.‬
‫מה? אתה חייב לבחור, הוא או אנחנו.‬
‫או שאתה איתנו או שאתה לא.‬
‫סאם! תעזור לי!‬
‫תחזיקו טוב. תחזיקו אותו.‬
‫ג'ייס! תעוף מפה!‬
‫לך!‬
‫- תחזיקו אותו! - בוא הנה.‬
‫תחזיקו אותו.‬
‫תמתחו את היד שלו.‬
‫תעזבו אותי!‬
‫לא!‬
‫הי!‬
‫תבכה בשבילי.‬
‫תעשה את זה.‬
‫תשרוף את זה! כן!‬
‫קלטו את החרא הזה.‬
‫קדימה, קדימה.‬
‫דוקטור דיוויס, טלפון, בבקשה...‬
‫דוקטור דיוויס, טלפון, בבקשה.‬
‫היי, סאם. מה שלומך, חבר?‬
‫מה לעזאזל קרה לבן שלי?‬
‫כמה ילדים הרביצו לו.‬
‫ולא יכולת לעצור אותם?‬
‫לא.‬
‫יופי של גיבור אתה.‬
‫דוקטור בלייר.‬
‫כשהפצצות יתפוצצו בתחנת הכוח,‬
‫הרשת תיפול, טוב? זה אומר שכל החשמל...‬
‫הי!‬
‫הוא בחיים.‬
‫- מי? - הסבא ההוא!‬
‫אין סיכוי. רואה את המכונית שם?‬
‫אני אומר שראיתי אותו מסתובב כאילו לא קרה לו כלום.‬
‫- בנאדם, פגענו בו חזק. - במי?‬
‫- בסבא אחד שהתעסק עם רזא. - וחיסלת אותו?‬
‫מאה אחוז.‬
‫אני חושב שהייתי רוצה לפגוש אותו.‬
‫מגניב. תודה.‬
‫הבוס שלי רוצה לפגוש אותך, סבא.‬
‫אתה בא איתנו.‬
‫טוב, העצה שלי היא שאתה צריך לחשוב היטב‬
‫לפני שאתה עושה טעות גדולה.‬
‫טייני.‬
‫טוב, אולי תראה לי למה.‬
‫אין בעיה.‬
‫תפוס אותו!‬
‫שיט!‬
‫באמת?‬
‫תטוס.‬
‫הי!‬
‫אתה הרגע עשית את זה?‬
‫זרקת את האיש הזה דרך הקיר.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫תשמעי, ילדה קטנה...‬
‫לא ראית שום דבר.‬
‫תביני, החור הזה כבר היה שם. זאת אשליה אופטית.‬
‫- לא, מה שראיתי זה שזרקת את האיש הזה... - לא.‬
‫- לא ראית... - היי, סבא.‬
‫נראה אותך עם זה.‬
‫זהירות!‬
‫קדימה!‬
‫מצטער, ילדה. את בסדר?‬
‫- כן. - כן?‬
‫טוב. אני חייב לזוז.‬
‫היה נעים להכיר.‬
‫מה?‬
‫האם נשקפת תקווה באופק?‬
‫בעוד גרניט סיטי נאבקת בעלייה במקרי אלימות ובזיזה,‬
‫הנגרמים כתוצאה מחזרתו של נמסיס,‬
‫האם תיעוד מדהים זה שהרגע הגיע, מוכיח כי גם סמריטן חזר?‬
‫זהירות!‬
‫הילדה הזאת ראתה הכול.‬
‫ספרי, לדעתך, זה סמריטן?‬
‫סבתא שלי סיפרה לי סיפור‬
‫על איך סמריטן הציל אותה מאוטובוס דוהר.‬
‫האיש הזה הציל את חיי.‬
‫הייתה חסרה לו רק מסכה.‬
‫פשוט מדהים. איך זה גרם לך להרגיש?‬
‫- היי. - היי.‬
‫אני חושב שאתה בחדשות.‬
‫כן, ראיתי את זה.‬
‫כן.‬
‫חכה שתראה מה עשיתי לו.‬
‫- מה הקטע עם התיק? - כלום.‬
‫אז מה עשית לו?‬
‫דפקתי לו אגרוף.‬
‫אבל שכחתי לברוח.‬
‫הי, מעולם לא רציתי שתיפגע.‬
‫אבל זה מה שקרה.‬
‫ועכשיו אימא שלי לא מאמינה לי.‬
‫היא לא מקשיבה לי כשאני אומר לה שמשהו רע עומד לקרות.‬
‫מה עומד לקרות?‬
‫סיירוס, הבחור ממגרש הגרוטאות.‬
‫הוא מתכנן משהו עם תחנת הכוח.‬
‫תתקשר למשטרה. אני לא רוצה שום קשר.‬
‫אתה היחיד שיכול לעזור.‬
‫אתה עוזר לאנשים.‬
‫אני לא יכול לעזור לאף אחד, סאם.‬
‫אז אתה בורח?‬
‫אתה גרוע בדיוק כמו כל השאר.‬
‫סאם.‬
‫הוא כאן!‬
‫הוא כאן.‬
‫הוא כאן!‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫- עוד לא צפיתם בחדשות? - לא.‬
‫...תיעוד מדהים זה שהרגע הגיע, מוכיח כי גם סמריטן חזר?‬
‫פשוט מדהים. איך זה גרם לך להרגיש?‬
‫וואו, נראה לי שאני פשוט שמחה שמישהו שומר עלינו.‬
‫מישהו, אכן, שומר עלינו.‬
‫והשאלה נפוצה ברחבי גרניט סיטי,‬
‫האם סמריטן חי?‬
‫מה אם זה הוא?‬
‫אם הוא סמריטן?‬
‫סי, זה הוא. זה סמריטן.‬
‫ומה אם הוא יבוא לחפש את נמסיס?‬
‫מה יקרה אם הוא ינסה לעצור בעדנו?‬
‫אני לא אתן לו.‬
‫אני אראה לו מי הגיבור האמיתי.‬
‫אחרי עשרים-וחמש שנה, הוא חוזר.‬
‫איפה השעון הארור? איפה הוא?‬
‫שיט.‬
‫לא. לא.‬
‫אימא.‬
‫אימא!‬
‫בקומה השנייה.‬
‫בסוף.‬
‫הי. הקומה הזאת.‬
‫אימא!‬
‫- אני כאן בפנים! - אימא.‬
‫- מה? - נזוז.‬
‫- אנחנו חייבים לזוז עכשיו. - לאן?‬
‫תקשיבי לי, טוב?‬
‫אימא, נו.‬
‫תתפסו את הילד!‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו חייבים לזוז!‬
‫מיס ווייט, טיפאני קלירי. תפתחי.‬
‫לא. אתם לא יכולים להיכנס.‬
‫- אימא! - תלכו מפה!‬
‫בוא.‬
‫הי! אתה מת!‬
‫הם עולים למעלה!‬
‫שיט!‬
‫איזו משפחה נחמדה.‬
‫- תתרחקי מהבן שלי. - אימא.‬
‫- לא, לא. - לא.‬
‫סאם, תישאר קרוב אליי.‬
‫מה אתם רוצים מהבן שלי?‬
‫תתרחקו מהילד שלי.‬
‫או שתראו בי צד שאתם לא רוצים לראות.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫- רק רוצה לדבר עם החבר שלי. - לא.‬
‫אתה לא תדבר איתו בלעדיי.‬
‫- לא. לא! - אימא. לא.‬
‫לא. אל תיגע בה!‬
‫- היי. - לא!‬
‫- בוא. - אימא!‬
‫- לא, סאם! - הכול יהיה בסדר.‬
‫לא!‬
‫- לא! - באמת, סיל?‬
‫היא בחיים, לא?‬
‫כלבה!‬
‫- מי כלבה? - אתה!‬
‫אל תיגע בי!‬
‫- היי. - תוריד את הידיים ממני.‬
‫ידעתי שחיבבתי אותך.‬
‫הוא בא לתפוס אותך.‬
‫הוא יבוא להציל אותי!‬
‫כן. בגלל זה אני חייב לקחת אותך.‬
‫כדי שנמסיס סוף סוף יהרוג את סמריטן.‬
‫גרניט סיטי על הקצה ומתכוננת לעוד לילה של אלימות.‬
‫גורמים רשמיים מחפשים בקדחתנות אחר כל פיסת מידע‬
‫הקשורה לחזרתו של נמסיס.‬
‫הם חוששים שהטרור שהוא משליט בעיר רק החל.‬
‫קריאה אחרונה לכל הנוסעים‬
‫ווינדזזור ארבעים-ושלוש יוצא.‬
‫...הציתו גל של הרס ולא מסתמנת כל עצירה.‬
‫כעת, יותר מתמיד, גרניט סיטי זקוקה לגיבור.‬
‫סאם.‬
‫סאם, תיקנתי את השעון שלך.‬
‫סאם.‬
‫- את בסדר? - לא. סאם.‬
‫מה קרה?‬
‫הם לקחו אותו.‬
‫סאם. סאם. מי לקח אותו?‬
‫סיירוס.‬
‫גרניט סיטי מחלקת פסולת‬
‫החיילים שלנו פרוסים בכל העיר.‬
‫ברגע שהאורות האלה יכבו...‬
‫- הכול יהיה מוכן לפיצוץ. - יופי.‬
‫- זה במורד הרחוב. - שתוק.‬
‫פתאום לא הולך על חזקים ממך?‬
‫הורסים ואז בונים מחדש.‬
‫אתה תיכשל. בדיוק כמו נמסיס.‬
‫קדימה, זוזו!‬
‫שיט!‬
‫ילד!‬
‫סאם!‬
‫סאם!!!‬
‫תעזבי אותי!‬
‫באתי בשביל הילד.‬
‫הוא בסדר גמור.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫סמריטן.‬
‫ברוך הבא, האיש הטוב.‬
‫באת.‬
‫באמת באת.‬
‫מעולם לא ראיתי שלסמריטן היה כל כך אכפת ממישהו בשכונה שלי בעיר.‬
‫תשחרר אותו.‬
‫ואנחנו נעשה את זה, אתה ואני.‬
‫לא.‬
‫אני רוצה שהוא יצפה בגיבור שלו נופל.‬
‫כדי שיראה מה שכולם צריכים לדעת.‬
‫שאתה מזויף.‬
‫אף אחד לא יכול לעזור לך חוץ מעצמך, האיש הטוב.‬
‫ג'ו!‬
‫קדימה!‬
‫אל תתקרב!‬
‫קדימה, האיש הטוב.‬
‫- קדימה! - ג'ו! תשיב מלחמה!‬
‫ג'ו! תעשה משהו!‬
‫תצפה בגיבור שלך נופל, סאם.‬
‫- תראה אותי מסיים את מה שנמסיס התחיל. - בוא!‬
‫קדימה, ג'ו! תשיב מלחמה, בבקשה!‬
‫עכשיו אתה יודע איך נמסיס הרגיש!‬
‫איך כולנו הרגשנו!‬
‫אף אחד לא בא להציל אותך, האיש הטוב.‬
‫אתה כל הזמן קורא לי "האיש הטוב".‬
‫אני לא האיש הטוב פה.‬
‫אני האיש הרע!‬
‫נמסיס?‬
‫מה?‬
‫לירות! לירות!‬
‫סיל...‬
‫בוא הנה!‬
‫תעזוב אותי!‬
‫תעזוב אותי כבר!‬
‫ידעת מי הוא היה?‬
‫- ידעת? - לא!‬
‫סיל.‬
‫סיל!‬
‫סיל!!!‬
‫תשחרר אותי!‬
‫תקשור אותו!‬
‫תשחרר אותי!‬
‫תשחרר אותי!!!‬
‫קדימה!‬
‫אתם בכיוון שלי?‬
‫אתה בכלל לא כמוהו!‬
‫עוד נראה.‬
‫תחשיך את העיר.‬
‫אוף.‬
‫מספיק.‬
‫כן.‬
‫הבאת עוד צעצוע?‬
‫זה מה שעשית?‬
‫לא!‬
‫תפציץ.‬
‫מישהו, הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫סאם!‬
‫אני כאן!‬
‫קדימה!‬
‫חייבים לצאת מכאן.‬
‫ג'ו, מאחוריך!‬
‫תוותר, סבא.‬
‫היית צריך להישאר קבור, סבא.‬
‫תראה אותך. אתה חלש. אתה פתטי!‬
‫אני עושה מה שאתה אף פעם לא היית יכול, התוכנית שלך.‬
‫תחנת הכוח, הרשת...‬
‫אני אהרוס הכול!‬
‫מעולם לא הייתה תוכנית!‬
‫- זאת הייתה מלכודת! - שקרן!‬
‫ג'ו!‬
‫תסתכל עליו, סאם.‬
‫תסתכל על הגיבור שלך.‬
‫הוא בגד בך, סאם.‬
‫הוא בגד בכולם.‬
‫אבל אף אחד לא בוגד בי!‬
‫קדימה!‬
‫לא!‬
‫אף אחד לא יציל אותך עכשיו.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫לא. לא.‬
‫לא, בבקשה!‬
‫לא! לא! לא!‬
‫לא!!!‬
‫לא!‬
‫ג'ו?‬
‫- מה? - מים!‬
‫ג'ו!‬
‫ג'ו, נו. תילחם, ג'ו!‬
‫ג'ו!‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫אל תוותר, ג'ו, קדימה!‬
‫ג'ו!‬
‫קדימה, תילחם, ג'ו.‬
‫תודה, ילד.‬
‫זאת...‬
‫חתיכת אגרוף דפקת.‬
‫קדימה, ג'ו, בוא נקום.‬
‫כן.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫בוא.‬
‫בסדר. אל תפחד.‬
‫קטן עלינו.‬
‫רגע, מה?‬
‫אלוה...‬
‫לא!‬
‫זה כאב.‬
‫אני לא מאמין!‬
‫קדימה, אחי.‬
‫בן-אדם, אנחנו חייבים לצאת מכאן.‬
‫קדימה.‬
‫בדיוק. בוא נלך.‬
‫זה נכון?‬
‫- אנשים בדרך לפה, בוא נזוז... - זה נכון?‬
‫מה, שאני הוא?‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אתה יכול לתקן את זה.‬
‫ראיתי אותך מתקן דברים בעבר.‬
‫אתה יכול להשתנות.‬
‫ילד, תן לי להגיד לך משהו.‬
‫אם רק אנשים רעים היו עושים דברים רעים,‬
‫היה קל להיפטר מהם.‬
‫אבל האמת לאמיתה היא‬
‫שהטוב והרע חיים בלבבות של כולנו.‬
‫והבחירה הנכונה תלויה רק בך.‬
‫ואני יודע שתבחר נכון.‬
‫כאן למעלה. קומה רביעית.‬
‫בסדר, בוא נלך.‬
‫המפגינים כאן היו עדים לבניין הזה שמאחוריי עולה בלהבות.‬
‫דמות, שחלקם חושבים שאולי הייתה סמריטן,‬
‫נשאה ילד למקום מבטחים.‬
‫אנחנו שומעים כמה קריאות עידוד. זה הילד.‬
‫שתוק! נמסיס!‬
‫הי, ילד. מה השם שלך?‬
‫סאם. קוראים לו סאם.‬
‫אתה צדקת, סאם.‬
‫סאם, אתה יכול לענות על השאלה שכולם שאלו?‬
‫כן, סמריטן חי.‬
‫אתה בטוח שזה באמת הוא?‬
‫וואו, היה חם שם. אש מסביב.‬
‫סמריטן רץ ישר דרך הלהבות ועזר לי.‬
‫זה היה סמריטן! הוא הציל את חיי.‬
‫סמריטן! סמריטן! סמריטן!‬
‫תרגום: צח בן יוסף‬
‫מפקח יצירתי‬