Pre mnogo godina,
borba dobra protiv zla
vođena je između Samarićanina i Nemesisa.
Braća blizanci koji su postali zakleti neprijatelji.
Ali dozvolite mi da počnem od početka.
Bili su strašno jaki.
Nenamerno su povređivali ljude.
Stanovnici grada
počeli su da se plaše braće.
Čekali su dok porodica nije zaspala,
zatarabili su njihov dom,
i zapalili ga.
Roditelji su živi spaljeni,
ali blizanci su bili nepovređeni.
Samarićanin je postao borac za pravdu, zaštitnik.
Nemesis, izjeden osvetom,
želeo je da svet pati kao njegovi roditelji.
Samarićanin je pokušao da obuzda bratov bes,
pa je Nemesis iskovao moćno oružje.
Čekić u koji je izlio svu svoju mržnju i bes.
To je bila jedina stvar koja je mogla uništiti Samarićanina.
Nemesis ga je namamio u elektranu,
gde bi jednom za svagda pobedio svog brata.
Džoi! Šta se desilo?
Trči, čoveče! On je...
To je Nemesis!
Nazad!
Nemesis je znao da će njegov brat doći da spase nevine.
Braća su bila jednaka.
Sa čekićem, Nemesis je imao prednost.
Ali ne zadugo.
Samarićanin i Nemesis su poginuli u eksploziji.
Ovo je priča koja nam je svima ispričana.
Ali verujem da je Samarićanin još uvek živ.
SAMARIĆANIN
Preveo: Bambula
SADAŠNJICA
Uz poštovanje prema našem pozivaocu, ako je Samarićanin zapravo...
vrsta čuvara... -Što i jeste.
...zašto lažirati njegovu smrt? -Samarićanin nas je napustio.
Da, ali zašto? - To je sranje.
Taj odgovor je u mojoj knjizi, "Samarićanin je živ".
Sem?
Sem, imaš li novca kod sebe?
Mama, ne zezaj. -Šta se desilo sa 5 dolara
koje sam ti pozajmila prošle nedelje? Treba mi za autobus.
Molim te, zakasniću. Treba mi.
I, znaš, posle poreza, potrebno mi je
oko sat vremena pražnjenja nokšira samo da bih zaradila tih pet.
Mama, samo uzmi.
Hvala. Volim te.
I ja tebe. -I ne zaboravi, izbaci đubre.
Pada kiša. -Smrdi.
Zaključaj ova vrata.
Budi dobar.
Jutro, Džo.
Da.
Čekaj, čekaj.
Bilo šta dobro?
Možda.
Uzmi slagalicu.
Daj, bre!
Opet ovo.
OBAVEŠTENJE O ISELJENJU
Dođavola.
Ćao.
Šta je to?
Radio. -Ekstra.
Da li radi?
Pokvaren 100%.
Zašto imaš pokvaren radio?
Zašto ti nosiš pokvaren sat?
Kratki! Hej, Sem!
Hajde, prcoljak.
Čuo sam da su ti zapečatili vrata.
Da li bi sada hteo da mi pomogneš? -Zašto bih? Uvek me zoveš prcoljak.
Šta hoćeš? Izvinjenje? Hoćeš da zaradiš nešto novca ili ne, mali čoveče?
Šta sam upravo rekao?
Umukni, Džejs. -Svejedno, prcoljak.
Kuda ideš?
Hajde, ne izigravaj budalu.
Treba ti novac, zar ne?
U redu, onda, hajde.
Čoveče!
Prestani da plačeš i popni se, čoveče.
Niko ne gleda.
Da vidimo, da vidimo. Vreme je za posao.
Želim da počneš upravo odatle. -Šta?
Čuo si šta sam rekao? Hajde, čoveče.
Hajde. Počni tamo. -U redu.
Tačno na dnu. To odgovara tvojoj visini.
Brate, ne gledaj me tako. Hajde.
Hajde. Zapni.
Da. Hajde. Povuci to gore. Sviđa mi se to.
Da.
To je mnogo novca tamo.
Hajde, mali čoveče. Možeš ti brže od toga.
Hajde, čoveče. Osećam se kao ptičica.
Ja letim kao orao.
Čoveče, ne bi trebalo da se hvališ ovim tamo kuda idemo.
Kako to misliš? -Sajrus voli Nemesisa.
Želim da budem kao on.
Idemo kod Sajrusa?
Nisi mi rekao da idemo kod Sajrusa.
Taj tip je lud.
U redu. Koliko želite za to?
400 dolara. -Podelite to sa 10.
Četrdeset. -Ne, čoveče, stavi jedinicu ispred tih 40.
Jesi li naduvan? -Čoveče.
Stavite to na vagu.
Vaga nikad ne laže.
40. -Čoveče, to ne pokazuje ni 40.
Tripuješ, brate.
Šefe.
Šta ima, govno? Šta radiš?
Prodaješ slatkiše za svoj košarkaški tim? Šta ima?
Ne, čoveče, prodajem žicu.
Napreduješ. Koliko su navukli, Pite?
40 dolara. -40 dolara!
Hoćete li da zaradite dobru lovu?
Ima prodavnica alkoholnih pića na Kasl Roudu.
Treba mi neko da napravi budalu od sebe, da odvrati pažnju.
Čoveče, neću da radim ništa za tebe.
Raspala kučko.
Moj ortak Džejs je velik, ali je pičkica. -Ja ću to učiniti.
Šta? -Ne zezaj, čoveče. -Ovaj mali ovde.
Šta je? Ja to mogu.
Ne, tripuješ se, brate. -Ovaj klinac je lud, čoveče.
Samo da ometam čoveka? -To je sve. To je sve što treba da uradiš.
Da, ja sam za.
Hajde.
Imaš problem? -Ne, nema...
Šta gledaš, matora?
Imaš problem sa mojim prijateljem tamo?
Da, imaš problem?
Hajde, hajde. - U redu.
Vidiš li ga? Starac? -Da.
Prestani da gledaš. Mi samo uzimamo loto tikete, u redu?
U redu. -Verovatno te neće upucati zbog toga.
Kako to misliš upucati? -Znaš šta da radiš.
Čekajte. Ne. -Hajde.
Upomoć! Upomoć, molim vas!
Upomoć! Auto...
Ne treba mi ovo sranje.
Auto je prošao na crveno. -Šta?
Upomoć! Molim vas! -Gubi se odavde. To se mene ne tiče.
Treba mi vaša pomoć. Ne mogu da ustanem.
Dođi ovamo. Šta je to?
Ljuti sos!
Beži! -Prokleti lopovi!
Idemo. -Hajde!
Prokleti kurvini sinovi.
U redu! -Idemo!
Otvori kutiju. -Da. -Tu je neka ozbiljna vrednost, rođače.
I to sranje možemo da uradimo bilo kada. -Bilo kada?
Šta je s tobom?
Rekao sam im da provere u kutijama, jer, ja...
Nisi pogledao u kutije? -Čips je ipak dobar.
On je kriv, rođače. Uzeo je pogrešne kutije. -Nije tako bilo.
Uradio sam tačno ono što si rekao. -Nazivaš me lažovom, kučko?
To, dečko.
Jesi li lažov, Reza?
Ne, Sajruse.
Koliko imaš godina, druže?
Trinaest. -Najmlađi i najmanji, a?
I meni se dešavalo.
To dosadi.
Zbog onog gore najebu oni dole.
To se ovde dešava?
Treba da budeš zahvalan.
Mališa zna kada treba da drži jezik za zubima.
Sajruse, to su gluposti. -Reza.
Sviđaš mu se.
Voli ljude koji su ugrizeni.
Mnogo sam se uplašio.
Ali nisi cinkario. To nešto znači.
Hajde.
Sranje.
Veliki obožavatelj, a?
Da pogodim.
Sviđa ti se jer je bio dobar momak.
Ja...
Imam drugačije viđenje stvari.
Nemesis je povređivao ljude.
Ponekad.
Ali nije uvek da li povrediš, već koga povrediš.
Nemesis nikad nije dirao slabije.
Bio sam otprilike tvojih godina kada je umro.
Bio je moj heroj.
Nemesis je ponižavao gorde,
prebijao je ljude koji su zasluživali batine.
Za ove ljude ovde,
Nemesis je bio bog.
Samarićanin, samo još jedan policajac koji štiti bogate
dok smo mi ostali gladovali.
Za ono što si danas uradio.
Za ono što ćeš učiniti za mene u budućnosti.
ISUS SPASAVA
Ovo radiš svakog meseca.
I svakog meseca, kažem ti, primam platu petog.
Zašto to radiš? Zašto me sramotiš ovako?
Mama... -Imamo pravila. -Zar moj ček nije bio tamo ranije? -Mama.
Prvog nije. -Mama! Mama. -Ne.
Mama. -Ne. Uživaš radeći ovo.
Ja ovde ne vodim sklonište. -Uzmi prokleti novac.
Evo. Otvori prokleta vrata!
Nije lično.
Isto sranje svaki put.
Ne možeš da ih otvoriš dovoljno brzo, a?
Hajde.
Kakvu smelost ima ovaj tip da zaključa vrata meni i mom sinu.
Čim zaradim dovoljno novca, napustiću ovaj posao,
ući ćemo u autobus i samo ćemo napustiti ovaj grad.
Nikada više nećeš morati da se bakćeš sa licem te nakaze.
I kuda ćemo? -To još nisam prokljuvila.
Šta ti je to po licu?
Otišao sam u prodavnicu i okliznuo se,
i razbio sam policu, i prosuo se sos svuda po meni i u oku.
A kasir mi je dao nešto
novca da ne bih nikome rekao za to.
Šta sam ti uvek govorila?
Sem? Šta sam ti uvek govorila?
Odluke koje donosiš se sabiraju.
Baš tako.
Odakle ti taj novac?
Zašto me to nisi pitala pre nego što si ga uzela?
Čak i ako nisam baš dobra u poslu, ipak sam tvoja majka.
Mama.
Dobro. Tu su.
Tip koji nas je doveo do njih je rekao da imaju pakleni udar.
Gde si ih nabavio?
Znate onu vojnu bazu koju zatvaraju van grada?
Podmetnuli smo jednog od naših momaka za zakopavanje borbene tehnike.
Stvari koje zakopavate obično vas proganjaju.
Kao duh.
Kada ćemo ovo da uradimo?
Sutra.
Tenzije u gradu nastavljaju da rastu
pošto sindikat državnih službenika ulazi u drugi mesec
štrajkova zbog drastičnog smanjenja budžeta.
Nezaposlenost je u porastu, a beskućništvo nikad nije bilo veće
nakon neviđenog naleta deložacija i oduzimanja imovine širom grada.
Mnogi pripisuju našu trenutnu fiskalnu krizu...
Hej.
Mislio si da se šalim?
Hoću novac koji si me koštao.
Hvataj ga!
Vrati se ovamo!
Hajde!
Hvatajte ga!
Kris, zgrabi ga!
Mama će te čuti kako vrištiš.
Moja mama je na poslu.
Stvarno? Pa, naći će te mrtvog.
Bože!
Bože.
Koji je tvoj problem, čoveče? -Hajde.
Bože... -Hajde. Gubite se.
Moraš da stekneš nove prijatelje.
Idemo odavde.
Hajde, brate! -Idemo! -Znamo gde živiš, stari.
Samarićanin.
Bože.
Skoro 17% radne snage
je postalo nezaposleno ili nedovoljno zaposleno.
Sa porastom automatizovane proizvodnje,
taj broj će eksplodirati.
Sada mašine preuzimaju posao...
U redu.
"Smit, Džo."
I nije pitanje da li će, već kada.
Džo.
Džo Smit
je Samarićanin.
Da li ću uvek morati da pazim na tebe?
"Da li ću uvek morati da pazim na tebe?"
Kolega. -Soba za dokaze je zatvorena. Vratite se neki drugi put.
Da li si nekad video jednu ovakvu?
Grafitna bomba. Razbuca elektroniku.
Gde je...
Šta je to?
Nemesis.
Ovde je.
Osećam njegovu moć.
Ovim mogu da završim ono što je Nemesis započeo.
Da li je to čudo stvarno?
Naravno, stvarno je. Misliš da se on zeza?
Idemo!
Bože.
Moram razgovarati s tobom. -Ne, nećeš.
Našao sam ga. -Ne, nisi.
Zdravo, maco.
Ozbiljno. Našao sam ga.
Samarićanin.
Da, rekao si mi pre nekoliko meseci. Čuvar u tvojoj školi, zar ne?
Ne, ne on. Ispostavilo se da je bio samo veoma jak za domara.
Ili poštar koji je prestigao buldoga, zar ne?
Rasa poznata po brzini.
Taj pas je bio tako brz, moraš ga videti kako trči.
Vidi, mali, ja sam ozbiljan novinar.
Intelektualac.
Znam. Poštujem tvoj rad.
Jesi li uopšte kupio moju knjigu?
Naravno, kupio sam tvoju knjigu.
U redu. Gledam te na internetu.
Da. -Ne, ali...
Volim tvoje video snimke. Stalno ih gledam.
Hajde.
Slušaj, mali, ne možeš samo da dođeš ovde i da me maltretiraš,
i da uplašiš sve moje mušterije
svaki put kad vidiš starca da napravi nagli pokret.
Izađi. -Ali ovaj put je drugačije, pazi šta ti kažem.
Pogledaj. Imam deset dolara.
Kupiću jednu od tvojih knjiga, samo da me saslušaš.
Ovo je ekstra.
Dvadeset godina krvi, znoja i suza na ovim zidovima.
Ja zapravo... imam nešto što želim da ti pokažem.
Ne smeš ovo da diraš.
Ne diraj. Samo pogledaj.
Pre 10 godina, imao sam prijatelja koji je bio čuvar u policijskom skladištu.
On je napravio ovu fotografiju. To je poseban ručno kovani čekić.
Lepotan. Da li znaš gde je pronađen? -Ne.
Našli su ga na mestu smrti.
Kladim se da je taj čekić iskovan iz mržnje
koju je Nemesis gajio prema svom bratu.
I da je taj čekić jedina stvar koja može ostaviti ožiljak na oba blizanca.
Moja teorija je da je Nemesis
izazvao požar u toj elektrani
jer je hteo da gurne ceo grad u anarhiju i haos.
I, naravno, hteo je da namami brata u zamku.
Ali taj plan je propao.
Na kraju, uništila ga je sopstvena mržnja.
Čoveče. -U redu, idemo na glavni događaj.
Ko je ovog puta tvoj Samarićanin?
On je đubretar.
Živi u stambenoj zgradi preko puta mene.
To je zgodno. -Ovog puta je stvarno drugačije.
Prebio je klince koji me stalno maltretiraju.
On tuče decu?
Ne, ne. Stariji klinci. Klinci iz bande.
Ima veliki, gadni ožiljak na leđima.
Baš kao da je bio u požaru.
A kako ti si video taj ožiljak?
Mogu da ga vidim kroz njegov prozor.
Dobro, ne znam šta je više zabrinjavajuće,
da misliš da Samarićanin živi preko puta tebe,
ili da viriš u prozore staraca.
Ne. Uopšte nije tako.
Vidi, mali, rekao si svoje, to je deset dolara.
Dobro, samo sačekaj sekundu. Važi?
Da uzmem nešto.
Idemo, uzmi svoje stvari. -Pogledaj.
On je ovo uradio. Samo tako što ga je zgrabio.
Golim rukama? -Koliko je to kul?
Kako znaš da nož nije bio ovakav pre nego što ga je đubretar zgrabio?
Video sam ga kako to radi.
O, mali.
Trebaće ti više od starca punog užasnih ožiljaka i savijenog noža, Time.
Sem.
Dovoljno blizu. Zgrabi svoje stvari.
Vidim te gore, seronjo.
Šta?
"Samarićanin spasava stvar".
Samarićanin.
Shvataš li kako izgledam kada moj rođak laže Sajrusa?
Izgleda loše.
Jamčio sam za tebe.
Faršad, šta želiš da kažem? -Ništa.
Samo prestani da pričaš.
To je on.
To je taj starac. -To je starac koji te je pretukao?
Tuna, isprobaj ga. Prebiće i tvoje glupo dupe.
To je on.
Sem?
Sem. Dođi ovamo.
Sem!
Šta je, mama? Šta radiš?
Kako to misliš, " Šta?"
Mislila sam da večeramo.
Ja... -Šta se tamo desilo? -To?
Naleteo sam na ormarić.
Ormarić? Da li taj ormarić ima ime?
Šta? Ne.
Samo ormarić.
Da?
Tvoj klinac je uzeo nešto vredno od mene.
Šta? Ko si ti?
Džo Smit. Ja živim tamo.
Šta je uzeo? -Moj spomenar.
Sem. Dođi ovamo.
Imaš nešto što pripada ovom čoveku?
Da ga uzmemo.
Izvini se. -Žao mi je.
Da li je to sve što imaš da kažeš?
Ne znam.
Ja sam obožavalac?
Šta nije u redu sa tobom?
Šta bi to uopšte trebalo da znači?
Čekaj.
Mogu li te zamoliti za uslugu? On je dobro dete. Zaista jeste.
Zato te molim, ne zovi policiju.
Neće to ponoviti, obećavam.
I ovo nije izgovor.
Njegov otac...
On se promenio. I možeš mene kriviti. To je samo...
On je dobar. On je samo malo
izgubljen.
Nema veze.
Imaš dobru majku.
Imaš sreće.
Mnogo sreće.
Sranje.
Već sam proverio taj kontejner.
Slaba vajda.
Znaš, nisam hteo da zadržim album.
Samo sam mislio da si ti on.
Nema veze. Znaš, i ja sam krao stvari.
Ali ko si mislio da sam ja?
On? -Da.
Samarićanin je mrtav.
Tako kažu.
Da. Posao mi je da skupljam đubre. To je ono što ja radim.
Nemoj me udariti u lice ako se ne slažem sa tobom.
Nikad te ne bih udario. Šta je?
Zašto imaš taj spomenar?
Zato što sam obožavalac. Kao ti.
To je sve.
Zašto ne odeš da igraš fudbal ili šta god da radiš,
jer sve ovo ispitivanje samo počinje da mi ide na živce.
To kazivanje da sam ta osoba.
Ti gledaj svoja posla, ja ću svoja.
Ti si lažov! Ne verujem ti!
Slušaj, mali...
Sredili smo ga.
Gotov je.
Bože.
Hajde.
Bože.
Bože...
Da li si dobro?
Jebote ne.
Sranje!
Bože.
Bože! Znao sam da si ti on!
Znao sam! Znao sam to!
Hajde.
Znao sam da si to bio sve ovo vreme.
Treba mi voda.
Znao sam, narode!
Stišaj se. -U redu. -Voda. -U redu.
Hajde. -Gubi se. Ti si baksuz.
Ne dolazi u obzir. Ovo je najbolji dan ikada.
Za tebe!
Zaboga!
Ne mogu da verujem da sam pronašao Samarićanina.
Pogrešno. -Ti si samo čovek koga udari auto, slomi mu kosti,
i jede ludi sladoled. -Jedem ovo da rashladim telo.
Zašto ne popiješ malo ledene vode?
Ne sviđa mi se ukus.
Mogu li da dobijem malo? -Ne.
Izvinjavam se. Treba mi za hitne slučajeve.
Zašto si se pušio?
Znaš li nešto o binarnoj fisiji, ćelijskoj termodinamici?
Šta? Ja imam 13 godina.
Znaš li šta se dešava tokom toplotnog udara?
Kada se povredim, telo mi se pregreva, a ako ga ne ohladim,
srce mi eksplodira. -To nije ljudski.
Čekaj. Da li je ovako bilo za Nemesisa?
Vi ste bili braća, zar ne?
Dosta sa Nemesisom.
Zašto ne uzmeš sladoled?
Hvala.
Jednom si spasio mog tatu.
Odakle ti te ideje?
Poznata li ti je reč "u zabludi"
jer to jesi. Ti si u zabludi.
Ja nisam u zabludi. Ozbiljan sam.
Spasio si mog oca.
Nekada je krao automobile.
Uhvatio si ga jedne noći.
I umesto da ga uhapsiš, razgovarao si s njim.
Šta je uradio, zarađivao za život pišući bajke?
Ne, umro je.
Hajde da vidimo da li možemo da probudimo ove ljude.
Moja greška.
Evo ih.
Možemo i bolje od toga.
Kunem se, prebiću te.
Stvarno? -Da! Navali!
Granit Siti...
Ko dolazi da pomogne nemoćnima?
Ko je naš heroj? -Je li to Nemesis?
Vratio sam se da pokrenem revoluciju
za sve ljude koje je ovaj grad ostavio na cedilu.
Naš pokret
vratiće vlast u ruke naroda.
Vreme je da uzmete nazad ono što je vaše!
Obuci ovo. Izvoli, čoveče.
Revolucija počinje sada!
Nemesis!
Idite!
Gradski zvaničnici su u šoku zbog sinoćnjih događaja.
Misteriozni nestanak struje i banda muškaraca s maskama Nemesisa
izazvao je dugu seriju krađa sinoć.
Nekoliko ljudi je povređeno.
Sa gradom već na ivici
uz visoku nezaposlenost i siromaštvo u porastu,
neki kažu da je samo pitanje vremena kada će grad propasti.
Šta treba da uradim?
Da te bacim pod autobus da prestaneš da me pratiš?
Samarićanin to ne bi uradio. -Šta ako je imao loš dan?
Hajde.
Šta je u torbi? -Fotoaparat. Ne diraj.
Gde ga nosiš? -U zalagaonicu.
Zvuči užasno.
Šta radiš po celi dan?
Popravljaš stvari i deprimiraš se?
Ja sam troglodit.
Znaš li šta je to? -Nemam pojma.
To je grčki izraz za čoveka koji živi u pećini. Ja sam pećinski čovek.
Živim u malom stanu i dobro je.
Meni to odgovara. Volim biti sam.
Znaš šta me muči? Šta me zaista deprimira?
Kad sam u blizini drugih ljudi. Razumeš me?
Ne. -Naravno da razumeš. -Ne.
To nema nikakvog smisla.
Spasavaš ljude. To nije usamljenik.
To su gluposti.
Imaš velika muda. Priznajem to.
Koliko misliš da ćeš dobiti za fotoaparat?
Ne znam.
10 dolara, 20 dolara? -Bože, šta si ti, računovođa ili tako nešto?
Učini mi uslugu, ostani ovde dok ja uđem unutra.
Ipak želiš da uđem? -Ne. Zato sam rekao: "Sačekaj ovde."
Šta gledaš?
Izvinjavam se.
Šta? Dozvolio si da mu to prođe?
Trebalo je da ga baciš preko drveta ili tako nešto.
Razočaran sam.
Ne ulazi.
Šta si dođavola uradio?
Otpala je. Raspada se, kao i mi obojica.
Govori u svoje ime.
Ovo je čist mesing.
Znam. Ali i mesing se troši.
Naplatiću ti ovo. -Pošteno.
Još jedna nedelja, još jedno smeće.
Daću ti 25 dolara. -Stvarno?
Opet Jovo nanovo. -To nije kenon.
Šta kažeš na 50 dolara i da te slikam sa tim?
U redu.
Daj, bre! Šta radiš?
Stani! Lopov! -Vidi ovo. Vidiš?
Ovo se dešava kada dozvoliš da nekoliko
genetskih nakaza probaju da poprave tvoj grad.
Ljudi se moraju otarasiti svojih problema,
ili će se njihovi problemi otarasiti njih, zar ne?
Tako je. Sa koliko loših momaka si se borio odjednom?
100.
Koliko si jak?
Još uvek sam prilično jak. Video si to.
Ali ne kao što sam nekada bio.
Stvari počinju da se raspadaju kada prestaneš da vodiš računa,
a ja sam prestao da vodim računa
davno.
Koliko daleko možeš skočiti?
U ono vreme, možda preko 10 automobila.
Sada, devet.
Nema šanse. Daj da vidimo to.
Ne, zaboravi. Neću da razbijam kolena zabavljajući te.
Da li si ikada morao da skočiš sa zgrade?
Ne, ali sam bacio mnogo ljudi sa njih.
Samo se šalim.
Čoveče, rekao sam ti previše.
Možeš mi verovati.
Treba da znaš to.
Jesi li se ikada uplašio?
Zašto? Plašiš li se nečega?
Samo... -Naravno, plašim se.
Daj, bre. Svi se plaše.
Strah, to je prirodno.
Ali i dalje bi se borio.
Da, kada je potrebno.
Ali ja ne želim. Ne sviđa mi se to.
Kada se uplašim, prvo na šta pomislim je trčanje.
I uvek se smrznem.
Dođi ovamo.
To je pametna stvar.
Ulične borbe su za budale.
Zašto bi hteo da započinješ kavgu sa nekim strancem
koji nema nikakve veze sa tvojim životom,
ko bi mogao da ti oduzme život?
To što radiš je ispravno, u redu?
Bolje da kreneš pre nego što tvoja majka pozove policiju.
U redu. Laku noć, Džo.
Sem.
Daj da ti vidim sat.
Pokušaću.
Ali ne obećavam ništa.
Hvala, Džo. -Nema na čemu.
Drugu nedelju zaredom,
izgrednici su ispunili ulice Granit Sitija.
Usledilo je još jedno spontano nestajanje struje,
koje neki pripisuju čoveku
koji tvrdi da je mrtvi zlikovac, Nemesis.
Pod okriljem tame,
organizovani pljačkaši su demolirali finansijske institucije
noseći maske Nemesisa.
Da li se Nemesis vratio?
To se jutros grad pita.
Jutro!
Šta je tu tako dobro?
Šta je bilo? Jesi li spavao dobro?
Dobio sam migrenu.
Dobićeš ih i ti kada ostariš. Oni su noćna mora.
Čudno što to kažeš.
Stalno imam noćne more kako te udara onaj auto.
A pošto sam spasio tebe i sve... -Da, hvala Bogu na tome.
Pitao sam se,
da li bi me naučio da se borim?
Ne. -Molim te.
Zaboravi. -Hajde.
Želim da naučim. Želim da budem kao ti.
Molim te.
Da budeš kao ja.
U redu.
Nađimo se na krovu posle posla, važi?
U redu. Hvala.
Kakva loša ideja.
Žao mi je što kasnim.
Nema veze.
Hajde. -U redu.
Hajde da se malo krećeš. Da vidimo šta umeš.
U redu. -Hajde.
Nemam mnogo strpljenja. -Opusti se, stari.
U redu.
Pogledaj brzog dečaka.
Gde si naučio da tako da cepaš?
Otac me je učio kada sam imao četiri godine.
Prestao sam kada je umro.
To je impresivno. -Hvala.
Udari me u ruku.
Ne, ne. Udari me u ruku. Teško je to promašiti.
Zašto to radim? -Šta?
Odustaješ? -Da. Kao kukavica.
Zašto? -Zato što imaš sreće.
Ne uzvraćam. Kako to da imam sreće?
Imaš sreće jer su te ispravno vaspitali.
Šta ako nemaš izbora?
Recimo, ako ti neko dira mamu.
Pa, onda udari budalu na kvarno i beži koliko te noge nose.
Da li je to pošteno?
Da je život pravedan, svi bi se lepo slagali.
Ali znaš šta? Ne slažu se.
Lud.
Šta? -Ti?
Dobro...
Stvarno?
To dobiješ kad me udariš na kvarno.
Hajde. Uzećemo malo leda. -Bože! -Šta si mislio?
Ne znam.
Znaš da sam građen kao tenk.
Mislim da je slomljena.
Ne, nije slomljena.
Samo u modricama.
Ovo će to popraviti.
Izvoli.
Stavi svoju šapu ovde.
Hvala.
Zašto toliko voliš da radiš na ovom starom smeću?
To je terapeutski. Vidiš li ovaj stari toster?
Vidiš? Razbijanje stvari ide lako.
Popravljajući ih, to mi pomaže da se opustim i fokusiram,
i mislim da neke od ovih starih stvari zaslužuju drugu šansu.
Kao ti?
Ne, samo se šalim.
Šta se desilo između tebe i Nemesisa?
Ti jednostavno ne odustaješ, zar ne?
Dobro je što nema više Nemesisa.
Moguće, ali niko od vas ne zna šta se zaista dogodilo.
Sve što znam je da je Nemesis umro te noći.
Uradi to.
Albert Kasler kaže da je Nemesis planirao da raznese elektranu.
I gurne grad
u anarhiju i haos.
On ne zna o čemu priča.
Idi kući.
Hajde!
Mališa.
Šta ima, mali? -Ništa posebno.
Hoćeš da zaradiš 100 onih dolara?
Da. Hoću u višu ligu.
Uđi. Sil.
Idemo.
Mali.
Imaš li porodicu?
Samo mamu. -To je više nego što sam ja imala.
Nikad nisam ništa imala.
Sve dok me Sajrus nije pronašao.
Spavala sam u autu kada sam imala, otprilike, osam godina.
On me je probudio. Pa sam ga ja ugrizla.
Od tada si sa njim?
On je moja porodica.
Isto važi za sve njih.
Sajrus nam je ovo obezbedio.
Nemoj razočarati moju porodicu, Sem.
Sve ću ti oduzeti.
Spreman? -Da.
Ovo će biti komplikovano, pa obrati pažnju.
Dobro.
Ako dođe policajac, zviždi.
To je sve? -Da čujem.
Ne.
Šta je?
Uradi tako, mali.
Izvinjavam se. -Zdravo, policajče.
Izvolite.
Moraš naučiti da zviždiš.
Vidiš kako policajac ne izgleda toliko strašno
bez značke i pištolja.
Zašto se zajebavaš sa mnom?
Platio sam te da gledaš na drugu stranu.
Ta elektrana,
ona napaja ovaj deo zemlje.
Da. Pa šta?
Skoro si upropastio ceo plan.
Nisam hteo da sedim i gledam vas seronje kako postavljate bombe.
U redu, super policajče.
Sil.
Dobro! Otići ću!
Otići ću, molim vas! Prestanite!
Ne čujem te. Veoma je glasno. -Ispariću.
Nikada više nećeš čuti za mene, kunem se. Nikome neću reći.
Šta? -Otići ću! Samo to isključite, molim vas!
Prestani.
Hvala ti.
Odlazi i nikad se ne vraćaj.
Nikad više nećeš čuti za mene.
Obećavam.
Hvala ti.
Nema na čemu.
Uvek dajte ljudima nadu.
Upomoć!
Prestanite!
Ovo govno mi duguje novac.
Šta je?
Moraš da biraš, ili on ili mi.
Ili si sa nama ili nisi. Hajde. -Sem! Upomoć!
Dobro ga uhvatite. Držite ga gore.
Džejs! Gubi se odavde!
Idi!
Podignite ga gore! -Dođi ovamo.
Podignite ga gore.
Ispruži mu ruku! -Pustite me!
Ne!
Plači za mene.
Uradi to.
Spali ga! Da!
Vidite li ovo sranje?
Hajde.
Doktore Dejvis, telefon, molim vas.
Ćao, Sem. Kako si, druže?
Šta se desilo sa mojim sinom?
Neka deca su ga pretukla.
I nisi mogao da ih zaustaviš?
Ne.
I ti si mi neki heroj.
Kada eksplodiraju bombe koje smo postavili u elektrani,
ode centralna mreža, u redu? To znači
da sva struja koja dolazi i izlazi...
On je živ. -Ko? -Starac!
Nema šanse. Vidiš li onaj auto?
Rođače, kažem ti, video sam tipa kako hoda okolo kao da ga ništa nije udarilo.
Čoveče, dobro smo ga udarili. -Koga?
Nekog starca koji se kačio s Rezom.
I ti si ga ubio?
Sto posto.
Voleo bih da upoznam tog starca.
Ekstra. Hvala.
Moj šef želi da te upozna, starče.
Ti ideš sa nama.
Moj savet je da dobro razmisliš
pre nego što napraviš veliku, veliku grešku,
Maleni.
Zašto mi jednostavno ne pokažeš?
Nema problema.
Na njega!
Sranje!
Stvarno?
Leti.
Jesi li ti to uradio?
Bacio si tog lošeg čoveka kroz zid.
Kako si to uradio?
Pa, devojčice,
ništa nisi videla.
Ta rupa je već bila tamo. To je optička iluzija.
Ne, videla sam da si bacio tog čoveka... -Ne, ne.
Ti zapravo nisi videla... -Stari.
Probaj ovo.
Upomoć!
Hajde!
Izvini, mala. Jesi li dobro?
-Da. -Da?
U redu. Moram da idem, mala.
Drago mi je što sam te upoznao.
Šta?
Ima li nade na horizontu?
Dok se Granit Siti bori sa stalnim nasiljem i pobunama rulje
uzrokovanim povratkom Nemesisa,
da li bi ovaj izvanredan snimak, koji je upravo stigao,
mogao da znači da se i Samarićanin vratio?
Upomoć!
Ova devojčica je sve videla.
Misliš li da je to bio Samarićanin? -Baka mi je ispričala priču
kako ju je Samarićanin spasao iz autobusa koji je jurio.
Taj čovek mi je spasao život.
A nedostajala mu je samo maska.
Prosto neverovatno. Kako si se zbog toga osećala?
Ćao. -Ćao.
Mislim da si bio u vestima.
Da, video sam to. -Da.
Trebalo je da vidiš drugog tipa.
Šta je sa torbom? -To nije ništa.
Pa šta se desilo sa drugim tipom?
Udario sam ga na kvarno.
Ali onda sam zaboravio da pobegnem. -Nikad nisam želeo da budeš povređen.
Pa jesam.
A sad mi moja mama neće poverovati ni reč.
Neće da me sluša kada joj kažem da će se nešto loše dogoditi.
Šta će se desiti? -Sajrus, tip s otpada.
Planira nešto sa elektranama.
Zovi policiju jer ne želim da učestvujem u tome.
Ali ti si jedini koji može pomoći.
Ti pomažeš ljudima.
Ne mogu nikome pomoći, Sem.
Znači, bežiš?
Loš si kao i svi drugi.
Sem.
Tu je!
O čemu govoriš?
Još niste gledali vesti? -Ne.
...izvanredan snimak, upravo stigao,
znači da se i Samarićanin vratio?
Prosto neverovatno. Reci mi, kako si se zbog toga osećala?
Bože. Samo sam srećna što neko pazi na nas.
Neko, zaista, pazi na nas.
A ljudi u Granit Sitiju se pitaju.
Samarićanin je živ?
Šta ako je to on? Ako je on Samarićanin?
Si, to je on. To je Samarićanin.
Šta će se desiti ako dođe da traži Nemesisa?
Šta će se desiti ako pokuša da nas zaustavi?
Neću mu dozvoliti. Pokazaću mu ko je pravi heroj.
Posle 25 godina, vraća se.
Gde je prokleti sat? Gde je?
Sranje.
Ne. Mama.
Mama. Mama!
Na drugom spratu.
Na kraju.
To je ovaj sprat.
Mama!
Ovde sam! -Mama.
Šta je? -Moramo ići.
Moramo odmah da idemo, mama. -Šta? Kuda?
Samo me slušaj, važi?
Mama, hajde. -Uhvatite klinca!
Mama.
Hajde.
Moramo da idemo! -Gđice Vajt, ovde Tifani Kliri odozdo.
Molim vas otvorite vrata. -Ne. Ne možete ući. -Mama! -Odlazite!
Hajde.
Mrtvi ste!
Oni idu gore!
Sranje!
Kakva lepa porodica.
Beži od mog sina. -Mama. -Dođi ovamo.
Ne, ne. -Ne.
Sem, samo ostani blizu mene. Šta hoćete od mog sina?
Klonite se mog deteta.
Ili ćete videti moju stranu koju ne želite da vidite.
Šta hoćete?
Samo želim da pričam sa svojim drugarom. -Ne.
Nećeš da pričaš sa njim. Nećeš da pričaš s njim bez mene.
-Ne. Ne! -Mama. Ne.
Ne. -Ne diraj je!
Ne! -Hajde. Idemo. -Mama!
Ne, ne, Sem! -Obećavam, sve će biti u redu.
Ne!
-Stvarno, Sil?
Živahna je, zar ne? -Kučko!
Ko je kučka? -Ti!
Ne diraj me!
Sklanjaj ruke s mene.
Znao sam da mi se sviđaš.
On dolazi po tebe.
On će doći po mene!
Da. Zato moram da te vodim.
Tako da Nemesis konačno može da ubije Samarićanina.
Granit Siti je na ivici
i sprema se za još jednu noć nasilja.
Zvaničnici grčevito traže bilo kakvu informaciju
vezano za povratak Nemesisa.
Plaše se njegove vladavine terora koja je tek počela.
Ovo je poslednji poziv za sve putnike...
Veliki nestanak struje sprečio je hitne službe
da pristupe delovima grada
dok su alarmantne bande Nemesisovih sledbenika,
izazvale talas razaranja koji ne pokazuje znake zaustavljanja.
Sada, više nego ikada, Granit Sitiju treba heroj.
Sem.
Sem, popravio sam ti sat.
Sem.
Dobro si? -Ne. Sem.
Šta se desilo? -Oteli su ga.
Sem.
Ko ga je oteo?
Sajrus.
Naši pešadinci su raštrkani po celom gradu.
Kada se ta svetla ugase...
Spremno je za eksploziju. -Dobro.
To je samo jedan blok odavde. -Ućuti.
Šta se desilo s tim da se ne diraju slabiji? -Pravimo mesta za nove.
Nećeš uspeti. Baš kao i Nemesis.
Hajde, pokret!
Sranje!
Mali.
Sem!
Pusti me!
Došao sam po dete.
On je dobro. -Da li si dobro?
Da.
Samarićanine.
Dobro došao, dobri momče.
Došao si.
Stvarno si došao.
Nikada nisam video da je Samarićanin
toliko mario za bilo koga u mom delu grada ranije.
Pustite ga da ide.
I uradićemo ovo, ti i ja.
Ne.
Želim da gleda kako njegov heroj gine.
Da vidi ono što svi treba da znaju,
da si lažnjak.
Niko ti ne može pomoći osim tebe samog, dobri momče.
Džo!
Hajde! -Ne prilazi!
Hajde, dobri momče.
Hajde! -Džo! Uzvrati!
Džo! Učini nešto!
Gledaj kako tvoj heroj gine, Sem.
Gledaj kako završavam ono što je Nemesis započeo. -Navali!
Hajde, Džo! Uzvrati, molim te!
Sada znaš kako se Nemesis osećao!
Kako smo se svi osećali!
Niko ne dolazi da te spasi, dobri momče.
Stalno me zoveš "dobar momak".
Ja nisam dobar momak.
Ja sam loš momak!
Nemesis?
Šta?
Pucajte!
Sil...
Dođi ovamo!
Pusti me!
Da li si znao ko je on?
Da li si znao? -Ne!
Sil. Sil.
Sil!
Pusti me!
Veži ga!
Pusti me!
Hajde!
Idete mojim putem?
Ti nisi nimalo kao on!
Videćemo.
Zamrači grad.
O, čoveče.
Dosta.
Da.
Poneo si drugu igračku?
To si uradio?
Lepo se provedi.
Bilo ko, pomozite!
Upomoć! -Sem!
Ja sam ovde!
Hajde! Moramo da odemo odavde.
Džo, iza tebe!
Odustani, stari.
Trebalo je da ostaneš sahranjen, starče.
Pogledaj se. Slab si. Ti si jadan!
Radim ono što ti nikad nisi mogao, tvoj plan.
Elektrana, mreža.
Sve ću uništiti.
Nikada nije postojao plan!
To je bila zamka! -Lažove!
Džo! -Pogledaj ga, Sem.
Pogledaj svog heroja.
Izdao te je, Sem.
On je sve izdao.
Ali mene niko ne izdaje!
Hajde!
Ne!
Niko te sada neće spasiti.
Ne. Ne!
Ne, molim te! Molim te!
Ne!
Džo?
Šta? -Voda!
Džo!
Džo, hajde. Bori se, Džo!
Džo! Ne.
Ne.
Ne odustaj, Džo, hajde!
Džo!
Hajde, bori se, Džo.
Hvala, mali.
To je
dobar udarac na kvarno.
Hajde, Džo, ustanimo.
Da.
Imam te.
Hajde.
U redu. Ne plaši se.
Možemo mi ovo. -Čekaj, šta?
Bože...
Ne!
To boli.
Sranje.
Hajde, batice.
Čoveče, moramo da idemo odavde.
Hajde.
Možeš ti to. Idemo.
Da li je to istina? -Dolaze ljudi, idemo... -Je li istina?
Šta, da sam ja on?
Da, istina je.
Možeš to popraviti.
Video sam da popravljaš stvari ranije.
Možeš da se promeniš.
Mali, da ti kažem nešto.
Da postoje samo loši ljudi koji rade loše stvari,
bilo bi lako otarasiti ih se.
Ali prava istina je
da dobro i loše žive u svačijem srcu.
A na tebi će biti da napraviš pravi izbor.
I znam da hoćeš.
Ovde gore. Četvrti sprat.
U redu, idemo.
Demonstranti su videli kako se ova zgrada iza mene zapalila.
Figura, za koju neki misle da je možda bio Samarićanin,
iznela je dečaka na sigurno.
Upravo sada čujemo klicanje. To je taj dečak. Idemo.
Ućuti! Nemesis!
Mali. Kako se zoveš? -Sem. Zove se Sam.
Bio si u pravu, Sem.
Pa, Seme, možeš li odgovoriti na pitanje koje su svi postavljali?
Da, Samarićanin je živ.
Jesi li siguran da je to zaista on?
Čoveče, bilo je vruće unutra. Vatra svuda okolo.
Samarićanin je prošao pravo kroz plamen i pomogao mi.
To je bio Samarićanin! Spasio mi je život.
Samarićanin!
Preveo: Bambula