Holnap eltemetjük ezt.
Ezt a Pipaembert.
A hírvivőnket Wah-kon-tah nak.
Itt az idő, hogy méltósággal eltemessük ezt a Pipát...
és félretegyük tanításait.
A gyerekek figyelnek odakint...
és megtanulnak egy másik nyelvet.
Fehér emberek fogják tanítani őket.
Új utakat fognak megtanulni...
és nem fogják tudni a mi utunkat.
AZ OSZÁZS NEMZET
A SZERENCSE KIVÁLASZTOTT NÉPE
A FÖLD LEGGAZDAGABBJAI EGY FŐRE ESŐ VAGYON TEKINTETÉBEN...
TÖBB PIERCE ARROW AUTÓ, MINT BÁRMELY MÁS MEGYÉBEN AZ USA-BAN
ÉS A HOZZÁJUK DUKÁLÓ SOFŐRÖK...
Phillips Oil-munkások, ide.
- Kraceon Oil-olajvezetékesek, ide. - Burbank Olajmező, ide.
- Marland Oil! - A Phillips olajkeresői a kocsira!
Gazdagodjon meg. Meggazdagodhat! Gazdagodjon meg! Tessék!
A Phillips Oil munkásai!
Ernest!
Igen.
- Ernest Burkhart? Henry. - Igen.
Henry Roan.
- Én viszem el Hale bácsikájához. - Rendben.
Jöjjön. Menjünk. Ez itt a miénk.
Elég legyen!
Kié ez a föld, Henry?
Ez az én földem.
Az én földem.
Lám, lám, lám. Megérkezett a háborús hősünk.
Isten hozott itthon, Ernest. Isten hozott.
De jó újra látni magát.
Örülök, hogy túlélted.
Bátyám.
- Kösz, hogy írtál. - Jó, hogy itt vagy, öcsém.
Ernest, ő itt Myrtle nénikéd, és a kis Willie kuzinod.
- Isten hozott. - De örülök.
Nézd, hogy megnőtt. Most mondd meg!
Na, ez itt egy marhafarm. Itt nincs olaj.
Nincs olaj? Bizony. Nincs olaj, nincs félelem. Megfelel, hogy nincs félelem.
Az idő elfogy. A vagyon elapad,
ínségesebb lesz, mint a hét szűk esztendő, mely a régi fáraókat sújtotta.
Ez egy beteg népség.
Kedves népség, jószívű népség, de beteges.
Mi van veled? Láttál vérontást?
Valamennyit.
Hát én... Én szakács voltam a gyalogságnál.
Láttad Kelsie Morrisont? Ő is volt odaát.
- Igen. - Aha.
Otis Griggs és a többiek, ha emlékszik rájuk.
A katonáknak enni kell. Etetted a katonákat, akik megnyerték a háborút.
Hát, többen haltak meg influenzában, de...
Mi történt a gyomroddal?
A... A belem szétrobbant.
Majdnem odavesztél.
Adtak egy övet, és azt mondták, ne emeljek nehezet.
Jól döntöttél, hogy visszajöttél ide, mert itt...
Tudom.
A pénz itt szabadon áramlik.
Hát, én... én szeretem a pénzt, uram.
Ne uramozz engem.
Hívhatsz „nagybácsinak”, vagy hívj „királynak”, mint régen. Emlékszel?
- Hívjam „királynak”? - Igen.
Király.
De nem szedtél össze semmilyen nyavalyát odaát, ugye?
- Nem. Nem. - Biztos?
Biztos, uram. Nem tudok róla.
Mindig húztál rá védőruhát odaát?
Igen. Igen.
- Amennyire lehetett. - Amennyire lehetett.
Igen.
Szereted a nőket?
Tudja, hogy szeretem a nőket. Ez a gyengém.
Odaát mifélék vannak?
Csak fehérek. Csak fehéret láttam.
A rézvöröset szereted?
Rézvöröset?
Mármint a rézbőrűeket?
Jó a vörös. Jó a fehér. Jó a kék. Mindet szeretem.
Nekem mindegy. Mohó vagyok.
A testesebbeket szeretem. A testeseket, csinosakat, puhákat,
jó illatúakat, tudja.
Rajtad kell tartanunk a szemünket. Még elkanászodsz.
Apropó...
Szevasz, Byron.
Igen.
Ó, igen, ez jó. Ez nagyon jó.
Nyilvános helyen ne rúgjál be alkoholtól, hallod?
Mert akkor bajt okozol.
- Igaz, Byron? - Így van, Király.
Nem, uram. Nem fogok. Nem fogok.
Na most itt a legtöbben gazemberek.
Páran helyesen cselekszenek, a legtöbben helytelenül, hát ne légy hülye.
- Nem leszek, uram. - Ne keveredj semmilyen piti balhéba.
Ha már balhézol, az nagy balhé legyen. Amivel nagyot szakítasz, világos?
Igen, uram.
Tudod, én hivatalosan tartalékos seriffhelyettes vagyok Fairfaxben.
Nem akarok kéretlen feltűnést kelteni.
- Én nem keveredek bajba. - Jó.
Nem csinálok hülyeséget.
És a helyén van az eszed azok után, ami odaát történt?
Hát persze. Én nem vagyok buta, uram. Én erős vagyok.
Van egy hely, ahová beteszlek.
Mert mást nem nagyon csinálhatsz a beled miatt.
Nem olvasol sokat, ugye?
Olvasok?
Olvasol, igen. Sokat olvasol?
Hát, tudok olvasni.
Ejj, kicsit kupáld ki magad. Add oda neki azt a könyvet az oszázsokról, Byron.
- Ezt? - Igen, azt.
- Kupáld ki magad. - Én tudok olvasni, uram.
Az oszázsok. A lehető legrosszabb földet adták nekik,
de a Jóisten túljárt mindenki eszén.
A földben olaj volt. Fekete arany.
De ez egy bölcs népség.
Úgy intézték, hogy ők mondják meg, kié az olaj, kié a haszonbérlet.
Az oszázsok okosak.
Nem beszélnek sokat, így úgy érezheted,
neked kell pofáznod, hogy kitöltsd az űrt,
főleg, ha ittál.
Jobb hallgatni, ha nem tudsz okosat mondani.
Ne dőlj be ennek.
Erre mondják, hogy „rigófütty”.
Rigófütty.
Az, hogy nem beszélnek,
nem jelenti, hogy ne tudnának mindent mindenről.
Igen, az oszázsok a legderekabb, leggyönyörűbb emberek Isten ege alatt.
John Whitehair, 23 éves.
Nem volt nyomozás.
Bill Stepson, 29 éves.
Nem volt nyomozás.
Anna Sanford, 41 éves.
Nem volt nyomozás.
Rose Lewis...
25 éves.
Nem volt nyomozás.
Így, ni.
És Sara Butler, 21 éves.
Öngyilkosság.
Mondja a nevét.
Mollie Kyle vagyok. Alkalmatlan.
Mi a kiosztott parcellája száma?
Kétszáznyolcvanöt.
További 752 dollár összeget kért
egy tályog gyógyításának kifizetésére.
Igen, uram.
Sikeres volt a műtét?
Igen, uram.
És a diabétesz?
Receptem van a fairfaxi patikában. Havi kétszer elküldöm érte a szolgámat.
Erre ügyelnie kell, ugye, tudja?
Nos, Mollie, az anyjáról van szó.
Tudja, hogy ő is korlátozott, így minden pennyvel el kell számolnunk.
Itt az áll, hogy 319 dollárt és 5 centet költött húsra
a fűszeresnél.
Maga szerint ez nem szörnyen sok hús az ő igényeihez?
De, Mr. Beaty.
Akkor nézzen utána a dolognak, rendben?
Igen.
Jól van, emberek. Álljunk sorba a haszonbér-kifizetésekért.
Csak a nem korlátozottak.
A korlátozottak hozzák a vagyonkezelőt. Csak vele írhatják alá a csekket.
Keressék meg a vagyonkezelőjüket. Nincs itt semmi újdonság.
Harmincdolláros fényképet az utókornak!
Nem akarja megőrizni a családja történetét? Ugyan!
- És ön, uram? Ön... - Ne, ne hallgasson rá.
Nem tud ez semmit. Ez egy amatőr!
Önnek rendes fénykép kell magáról és a családjáról.
Önnek, uram? Negyven dollár. Önnek, uram? Negyven dollár.
- Mennyi? 40? - 40 dollár.
Jól van. Itt van 35 a kézbe.
- Kell vagy sem? - Megegyeztünk, 35.
Menjünk, csináljuk.
Nagyon csinos kis fénykép lesz. Jöjjenek csak, erre.
A feleségem gyengélkedik. Az orvos szerint a szervezete.
A fiam meg asztmás.
Az asztmája miatt nem boldogul. Csak egy esély kell neki.
Megkapták a csekket. Nem korlátozottak. Kérem!
Veszünk egyet. Abban a színben.
Köszönöm. Köszönöm!
Ha kifogy a benzin, vagy defektet kapnak,
visszajönnek, vesznek másikat!
Hölgyem, elvigyem? Ez a járgányom itt.
Köszönöm.
Vigyázni kell. Sok ám itt a kétes alak.
Szevasz, Ernest!
Szevasz, Kelsie Morrison!
- Együtt szolgáltunk a francia fronton! - Szia!
- Hogy vagy? Örülök, hogy látlak! - Én is neked. Én is.
A feleségem, Catherine Cole.
Ó, nagyon örvendek. Nagyon örvendek.
Tisztavérű.
Az Égbolt Népe, ugye? Az Égbolt Népe?
Középső Vizek. Középső Vizek.
Sok pénzem van ezen.
Fogadott a versenyre?
Nem. Nem.
Akkor menjünk.
Jó.
Sajnálattal hallom, hogy nincs jól.
Tudja, Atyám, makacs, mint mindig.
Mondja meg az édesanyjának, hogy imádkozom érte.
- Minden jót. - Köszönöm, Atyám.
Tudod, kiről beszélek, ha azt mondom, Mollie Kyle?
Amelyiknek a nővérei vannak.
- Tudom, melyik az. Mollie. - Igen. Mollie.
Az anyjával él, Lizzie-vel.
Tudom, bácsikám, melyik. Ismerem. Már fuvaroztam őt.
- Fuvaroztad? - Igen.
Matt Williams régen járt vele egy ideig.
Már nincsenek úgy együtt,
úgyhogy ez azt jelenti,
hogy annál beajánlkozhatsz, ha volna hozzá kedved.
Azt akarja... Azt akarja, hogy viseljem gondját.
- Állandó kuncsaftom nekem. - Igen.
Azt hiszem, odavan értem.
- Azt a Mollie-t könnyű megkedvelni. Igen. - Igen.
Ráadásul a birtoka is tisztavérű.
- Tisztavérű birtok? - Tisztavérű birtok.
Ezzel már tud mihez kezdeni egy férfi.
Jóképű vagy, tudod?
Mit gondolsz, nősülős típus vagy?
Nősülős?
Hogy érti?
Hát, összehozzuk ezeket a családokat,
és a birtok jövedelme a jó irányba folyik, hozzánk jön.
Tisztavérű birtoka van. És megkapja az anyja, Lizzie pénzét is.
Na, ez egy jó üzlet. És legális, nem törvényellenes.
Ez okos befektetés.
Hallom, maga Matt Williamsszel volt egy ideig.
Túl sokat beszél.
Nem. Nem, nem beszélek túl sokat.
Csak spekulálok, hogy kit kell legyőznöm a lóversenyen, ennyi.
Nem tudtam, hogy ez verseny.
Nem szeretek lovakat nézni.
Hát, én másfajta ló vagyok.
Mi az?
Hogy mondja?
Ilyen maga.
Nem tudom, mit mondott, de biztos azt jelenti indiánul, hogy „jóképű ördög”.
Jól van.
„Én egy oszázs harcos vagyok.
Mi, oszázsok a nevünket még nagyon régen a Missouri és az Osage folyókról kaptuk.”
„ Ni-U-Kon-Ska, a Középső Vizek Gyermekei.
- Menjetek - mondta a Nagy Fehér Atya,
Missouriból, Arkansas-ból, Kansasből.
Végül egy újabb különös vidékre értünk,
Oklahomába, ahol nappal az éhínség pusztított, éjjel az éhes farkasok.
Megtalálod a farkasokat ezen a képen?”
Jól van, menjünk. Gyere.
„Az oszázsok soha nem is voltak benne az öt civilizált törzsben.”
Emlékszel Blackie Thompsonra?
Halihó, fiúk!
„Az öt civilizált törzsben, melyet a cserokik, a csikaszók,
a csaktók, a kríkek és a szeminolék alkotnak.”
Ne mozduljanak!
Ez a kő még a sötétben is világít. Add ide!
Vigyék a kocsit, de a gyűrűt ne. Az apámtól kaptam.
Nem kell a kocsi. Csak az ékszereket akarjuk.
Amúgy sem érdemeltétek ki ezeket.
- Ezek tetszenek? - Gazdag indiánokat fogtunk ki, fiúk!
Gyere már!
Indíts! Gyorsan!
All in, fiúk.
Mit szólsz, Ernest?
Ne! Őrültség, Ernest!
Imádom a pénzt. Imádom a pénzt! Mutasd a lapot! Bumm!
- Gyerünk! - Ez az! Rajta! Szentségit!
Kockáztass!
- Fairfaxi lószar, fiúk. - Rosseb!
- A dámáé az ékszer. - Francba!
„A pirkadat mindig az imák szent időszaka volt.”
„A Napot ’nagyapának’ hívják.
A Holdat ’anyának’.
A tüzet ’apának’.
’Virágholdnak’ nevezik,
amikor apró virágok borítják be a lantlevelű tölgyes dombokat és a prériket.
Sok van belőlük.
Olyan sok, mintha Wah-kon-tah lenézett volna a Földre,
mosolygott volna,
és behintette volna cukorbonbonokkal.”
„A Wah-kon-tah azt jelenti: ’Isten.’
Megkapod az oszázs nevedet.”
A neved Napsólyomasszony.
„Ezen fognak átszólítani a másik világba.
Az oszázs nevedet sosem vehetik el tőled.”
Tessék. Vegye fel.
Kér vacsorát?
Kérek.
Nem kér egy falatot?
Túl sok bennem a cukor.
Csak nem baj, ha valaki édes, igaz?
Ez betegessé tesz.
Ebben a házban él csak az édesanyjával?
Én viselem gondját.
Maga meg a bácsikájával lakik?
Igen. Igen. Ismeri?
Mióta az eszemet tudom.
Rendes ember.
Miért jött ide?
Hogyhogy?
Hogy itt éljen.
Igen. Én itt élek.
Miért?
A nagybátyám miatt. Vele dolgozom.
És Bryan a bátyja?
- Byron, igen. - Byron.
Fél tőle?
A bátyámtól? Kitől?
A nagybátyjától.
Hát, nem.
Nem, ő az Osage Hills királya.
A legrendesebb ember a világon.
Tudom, mire képes, ha akadályozzák.
Nem, én a magam ura vagyok. Csinálom a saját dolgom.
Üzletember vagyok.
Igen, köszönöm.
Parancsoljon.
Mi a vallása?
Katolikus.
Nem jár templomba.
Ó, igen, távol voltam.
Hogyhogy nincsen férje?
Férfi vagyok, és tudni akarom, egy ilyen nőnek, mint maga, miért nincs férje.
Tudja, olyan szép a bőrszíne.
Mit mondana, milyen színű?
Az én színem.
Hát, szerintem igazán szép.
Szép a bőrszíne. Szép a háza.
Szerintem csak tetteti, hogy ilyen komoly.
Lefogadom... Lefogadom, hogy legbelül nagyon is gyöngéd.
Most épp kojotnak nevezett, igaz?
Kojot.
A kojot pénzt akar.
Hát, ez nagyon szép pénz.
Nagyon szép, főleg, ha valaki olyan lusta, mint én.
Én egész nap aludnék, és mulatoznék, ha sötét van.
Mi olyan vicces?
Szereti a peh-tseh neet?
A whiskyt?
Nem szeretem a whiskyt, imádom a whiskyt.
Jó whiskym van, nem rossz whiskym.
Szerintem kóstoljuk meg, és kiderül.
Ne, ne. Ne. Ne, ne csukja be.
Mi az?
Most kicsit csöndben kell lennünk.
A viharnak...
A viharnak ereje van.
Úgyhogy kicsit csöndben kell lennünk.
- A termésnek jó, az már biztos. - Csak hallgasson.
Bill Smith.
- Ernest. Ernest Burkhart. - Örvendek, Ernest.
Minnie férje vagyok.
Talán kicsit jobban lennél, ha ennél valamit.
Ne, már megint!
Nem túl okos...
de jóképű.
Olyan, mint egy kígyó.
Nem, olyan, mint egy kojot.
Azok a kék szemek!
A bátyja is jóképű. Nekem jobban tetszik a bátyja.
Az a vörös hajú patkány?
Jobb, mint a te oposszumod, aki halottnak tetteti magát...
és lustálkodik a ház körül.
Melletted oposszum...
a közelemben meg nyúl.
Hallgass már!
Figyel a kojot.
A pénzünket akarja.
Persze hogy pénzt akar...
de meg is akar állapodni.
Nem nyughatatlan.
A nagybátyjának van pénze.
Nem pénzt akar.
Szeret téged.
Lassíts.
A kezed olyan a bőrömön...
Hozzám jössz, Mollie.
Azt akarom, hogy a nőm légy.
Beleegyezel?
Elviseled a fajtáját?
Szeretem ezt a lányt. Mollie-t.
Bácsikám, tényleg úgy gondolom, hogy ő egy hölgy.
Hát akkor megtaláltad a feleségedet.
Mollie.
Ernest.
Mollie-t és a nővéreit ismerem kislánykoruk óta, amikor rohangásztak,
rosszalkodtak.
Mollie drága megboldogult apja, Nah-kah-e-se-y
nagyon kedves barátom volt, szeretett, szívbéli barátom.
A fehéreknek mindig azt mondta, hívják csak Jimmynek,
de én mindig a rendes nevén szólítottam, Nah-kah-e-se-y-nak.
Rendkívül tiszteltük egymást.
Te meg én!
Jobbra menj. Jobbra megyek.
Minnie.
Szükséged van valamire, Minnie?
Nincs, uram.
Jól gondodat viselik?
Igen.
Vannak megfelelő orvosságaid?
Mert szeretném, hogy tudd, hogy a legjobb ellátást kapod, ha kell.
Nem akarom, hogy félj.
Annyi bajt hoztunk rátok, mindannyiótokra.
Úgy sajnálom.
Minnie. A nővérem.
Sorvasztó kór.
Anna.
Ernest.
Igen?
Ernest, az lesz a legjobb, ha kint ülsz le.
Mi... Na de miért?
Csak mert így áll a dolog.
Ha nem bánod.
„Így áll a dolog”? Úgy érted, azt akarod, hogy kimenjek?
Igen, uram, ha megtennéd.
Jól van.
Bill Smith.
Igen.
Az azért látszik,
hogy Bill Smith nem viselte úgy gondját Minnie-nek, ahogy lehetett volna.
Hagyta megbetegedni és meghalni, és megkapta a jogait és a földjét?
Az olajat, ami a testvéreié lenne, a feleségedé,
meg elveszi a pénzt, ami a jog szerint Mollie-nak járna.
Az anyjuk, Lizzie.
Nincs jó bőrben.
Nem húzza soká.
A legtöbb oszázs nem éri meg az 50-et.
Ahogy ezek a nők meghalnak, meg amilyen betegesek az oszázsok,
úgy kell intézned, hogy a jogok rád szálljanak.
Érted?
Igen.
Minnie most eltávozott,
és utána maradt még...
Reta...
Anna,
és aztán persze Mollie.
Igen.
Mollie hogy érzi magát?
Ő jól van.
Vigyáz a kicsikre.
- De neki meg diabétesze van. - Igen.
Néha aggódom érte. Mert többnyire beteg, Király.
Persze hogy az! Hogy ne lenne az? A diabéteszt kibírni nagy próbatétel.
Ahogy Jób könyve írja,
a szenvedés napjai kerítették hatalmukba.
De Mollie, ő még erős, Király. Ő erős.
Igen, most még. Reméljük, örökre az marad, de...
Mi van Annával? Tudod, hogy fegyvert hord a tárcájában?
Hé, mi az ördög?
Tudom, hogy kikapós vagy...
Francba!
- Mi a pokol? - Őrült indián némber!
Na most én szeretem Annát,
de egy nap rossz emberrel fog összeakaszkodni.
És akkor mi lesz?
- Hé. Elég. - Tegyétek az asztalra.
- Elég. Viselkedj. - Itt már senkinek sincs modora.
Láttad a Baglyot?
Nem.
Ha majd látod...
az annak a jele, hogy haldoklunk.
Miattatok.
Mind fehér férfihoz mentetek.
Kifehéredik a vérünk.
Hol van Anna?
Annát akarom.
Én itt vagyok.
Nem téged akarlak.
Annát akarom.
Legyen az összes.
Ez fehérebb, mint az.
Erről meg nem mondanád, hogy félvér, igaz?
Ami engem illet, mindketten szaros kis félvademberek.
Egyem a szívüket, nem tehetnek róla.
Egy sötét, egy világos. Mint egy napfogyatkozás.
Az Úr a föld fölé tette a kezét, és csak úgy megrengette.
Ó, te jó ég!
- Vigyázzon magára, Anna. - Köszönöm, uram.
Nevetsz?
Még nem... de...
Hoztam takarókat anyának.
Máris részeg vagy?
Még múlt éjjelről vagyok másnapos, felébresztettél.
A mama ne lásson így.
Ne zrikálj már.
Szervusz, Anna. Józan vagy?
Be vagyok szittyózva.
Van whiskyd?
Hát, az éjszaka megittad.
Csak az én emberem ihatja meg a whiskymet.
Nem vagyok az embered.
Hát, lehet, hogy nincs választásod.
Fenyegetőzöl?
Hé, hé.
Nyugodjatok le idebent, Anna.
Meg fogod tenni.
Fenyegetőzöl, Anna. Ne csináld ezt.
Mondok neked egy titkot. Azt hiszed, bárkinek szétnyitom a lábam?
Hát, az az érzésem.
Hé! Hé! Elég legyen!
Vigyétek a másik szobába.
Te se vagy jobb, Ernest. Hallod?
- Te se vagy jobb. - Menj a másik szobába!
Nővérkém, nyugodj meg.
Jó, jól vagyok.
Olyan csinos vagy.
Ismersz engem?
Igen.
Nézzenek oda.
Baszódj meg, Byron Burkhart!
- Anna! Anna! Hé! Elég már! - Anna!
Megváglak, ha az emberemmel beszélsz! Megölöm a nőt, és téged is!
- Állj! - Nem vagyok senkid. Teszem, amit akarok.
Vigyétek innét!
Add ide.
- Fegyvere van! - Add ide! Gyere!
Maradj távol a fehér nőktől! Ezek mind wahk’ oh nohn-hohn!
Mozogj!
Kifelé!
Vadember!
Gyere, Charlie. Erre van.
Az a francia katona odajött, el akarta venni a serpenyőt.
Láttam, hogy teljesen el van lőve a lába.
Csomóan így jöttek vissza. Reszketve.
Hé.
Hallottad, hogy holtan találták Charlie Whitehornt?
Aha. Igen. Ki tette?
Nem tudom.
A felesége volt?
Nagyon valószínű.
Hát, Anna...
Már itt az ideje, hogy hazavigyem.
Te olyan...
vad vagy.
Anna. Anna, mahn-theen eh-txahn. Byron vár rád. Gyere.
Na, gyere.
Te vagy a legnagyobb áldásom.
Én vagyok a kedvenced?
Igen...
Maradj itt velem.
- Anna, gyere már. - Ne dörömbölj!
Ideje mennem, Ernest?
Igen.
Nem akarod, hogy itt legyek, igaz?
Meg akarsz szabadulni tőlem, igaz, kígyó?
Félsz, hogy túl sokat mondok.
Igen, látom, hogy félsz.
Jobb bőrben vagy.
Hát, köszönöm, húgom!
Te vagy az én kincsem, tudsz róla?
Ma ne menj mulatni.
Túl sokat aggódsz, oh-theh-zhoo.
Gyere. Menjünk.
Oké.
Atyaég, menjünk, keressünk még egy pofa piát.
Nem, hazaviszlek, Anna.
Nem, elviszel Whizbangbe.
Byron most hazaviszi.
Én túl részeg vagyok.
Nem mondod.
Hazaviszi.
Mollie, a nővéred, Anna...
Na, gyere. Gyere, édesem.
Gyere csak.
Gyere.
Ő a nővére, Anna Brown?
Bocsásson meg. Ez itt a nővére, Anna Brown?
Igen.
Törzsünk két tagját, Anna Brownt és Charles Whitehornt
meggyilkolták.
Az ahn-shdah-heh meggyilkolnak minket.
Anna Brown esetében
a családja itt a nyugati oldalon pénzt gyűjtött,
körülbelül 2000 és 5000 dollár közötti összeget,
a gyilkos letartóztatására és elítélésére.
Mollie Burkhart magánnyomozót fogadott.
Mikor jönni kezdett ez a pénz,
sejthettük volna, hogy más is jön vele.
Mert ez a fehérek pénze.
Nem erre tanított, hogy el kellett jönnünk Missouriból, Arkansas-ból és Kansasből.
Mi jött a rezervátumunkba, ami nem tartozik ide?
Hát ők. Keselyűkként köröznek a népünk felett.
Igen!
Csontig rágnák a hulláinkat, míg semmi sem marad.
Mikor eljöttünk Missouriból, még a holt csecsemőket sem hagytuk ott.
Lefektettük őket, és a harcosaink átvágtattak rajtuk,
hogy megüzenjük mindenkinek, hogy ezt a helyet többet nem hagyjuk el.
Inkább itt halunk meg, az utolsó emberig.
Igen.
Pálcát.
Hé, Mollie. Mollie, szavak ki nem fejezhetik a gyászom,
de ő már a Teremtővel van.
A Teremtővel van.
És idejönnek elvenni fiatal asszonyainkat.
Néhányukat én alkalmazom.
Azt mondják, a barátaim, de nem hinném, hogy tényleg azok.
Némelyik nem is tesz úgy, mintha dolgozna.
Úgy feszítenek, mintha az övék lenne a hely.
- Jól van, uraim. Ne mozogjanak. - Megvan!
Ezek csavargók, nee-shdah-heh, sima semmirekellők.
Nem fordulhatunk a megyéhez segítségért.
Nem fordulhatunk Oklahoma államhoz segítségért.
Miért is gondoltuk, hogy segítenek?
Mi előbb voltunk itt. Mi a szülőföldünkre jöttünk.
Igen. Igen.
Azért hoztuk ide a gyerekeinket, mert a Földanya ideengedett minket.
Igen.
Senki nem üldöz el minket erről a földről, míg Isten magához nem szólít.
Igen.
Ezt fel kell ismernünk,
de fel kell ismernünk ezt a gonoszt is, ami idejött.
Valamit akar tőletek.
Igen.
Akkor nem kellettetek, amikor népirtások árán hazatértünk.
De most összehoztuk az eredeti 25 családot ebben a teremben.
Igen.
És most veletek tartunk.
A régi mondás úgy tartja, hogy az oszázsok az ellenség által halnak.
Ne haljanak meg magukban. Csatlakozzatok hozzájuk.
Annak tudatában menjünk a mennybe, hogy még harcosok vagyunk.
Változnunk kell, de előtte még tűzként kell végigsöpörnünk e földön,
és meg kell szabadulnunk mindentől, ami az utunkba áll.
A tanács támogatását kérem.
Az összes férfiét. És asszonyainkét, az anyákét, ezekét az ee-nahn-okét itt.
Az öregekét, akik helytálltak ezen a földön,
és... az egyetlen, amit tudunk, hogy mi itt vagyunk egymásnak.
Van egy Urunk, aki jó volt hozzánk.
És a másik... Mi sosem a fényűző életért imádkoztunk.
Mi csak az életért imádkoztunk.
És most is ezért fogok imádkozni,
hogy a jövendő gyermekek itt élhessenek.
És a mi időnk lejárt.
Mi alig éljük meg életünk alkonyát, de az ő napjaik csak most kezdődnek.
Azt akarom, hogy oszázsok legyenek, mint az, amit nagyanyám hagyott rám,
és amit a nagyanyátok hagyott rátok.
Igen.
Köszönöm, törzsfőnök.
Meg szeretném toldani 1000 dollárral a jutalmat
ami a gyilkosságokkal kapcsolatos bárminemű értesülésért jár.
Vagyis ha bárki bármit tud erről, az forduljon hozzám.
Mind tudjátok, hol vagyok. Könnyen megtaláltok.
Köszönöm, Mr. Hale. A barátságáért mindig nagyon hálásak voltunk.
Megteszek bármit, bármit, hogy segítsem az oszázsokat nehéz helyzetükben,
a siralomvölgyükben.
Javaslom, hogy küldjük Mr. Barney McBride-ot Washingtonba.
Támogatom.
Mr. McBride, Mrs. McBride.
Igen, törzsfőnök. Itt vagyok.
Huszonhármas határozat. Mr. McBride Washingtonba utazik,
találkozik az Indián Ügyek Bizottságával,
és magánnyomozókat és rendőri erősítést kér,
hogy kivizsgálják ezeket a haláleseteket.
Elfogadja?
Elfogadom.
Bill. Reta.
Hogy vagy, Ernest?
Akkor ti már így vagytok, hm?
Reta vigasztalt, amikor Minnie meghalt.
Hé, figyelj. Ezen most hagyd rajta az ékszereket, jó?
Úgy csinálom, hogy nem veszik észre.
Ne, ne. Ne már, Frank. Most kivételesen csak hagyd, ahogy van, a kedvemért.
- Ez a nejem nővére, rendben? - Tessék.
Huszonöt dollár a halottaskocsi-bérlés?
1650 dollár egy mahagóni koporsó?
Te oszázs árakkal számolsz nekem. Palira veszel, mi?
Nem, mindenki ugyanannyit fizet.
Ugyan már. McAllister teljes temetése megvolt 300-ból.
Ez itt 2000 dollár, Frank.
McAllister lánya még gyerek volt.
Tudod, mit? Beszélek erről Hale királlyal.
Meglátjuk, mit mond.
Hát, ha faládába akarod tenni őt, tehetem abba is.
Én nem faládát akarok, jó? Te oszázs árakat számolsz nekem.
A nejed még azt is mondta, nyílt koporsót akar.
De nincs arca.
Nincs arca, Frank. Miért akarna nyitottat, he?
El akarod lopni a pénzünket? Ebben mesterkedsz...
Ez nem...
Ez nem a ti pénzetek.
Te könnyen szerzel több pénzt, és fizeted a számlámat.
Én megdolgozom a pénzemért.
Ahogy az Úr mondja, ki mint vet, úgy arat.
Mikor láttál te utoljára egy oszázst is dolgozni, he?
Nos, a nővére, Anna hozzávetőleg 100 000 dolláros vagyont hagy örökül
az édesanyjukra, Lizzie Q.-ra, és önre, Mollie, és önre, Reta.
Tudják, azt gondoltam, ez egy tekintélyes pénzösszeg.
Úgy hallottam, Tall Chief meghívta az Emmett Miller vándorszínházat,
hogy a születésnapján játsszanak,
és gondoltam: „Miért ne csinálhatnánk mi is ilyesmit ezzel a pénzzel?”
Rendezhetnénk mulatságot a városnak, és meghívhatnánk egy másik zenekart.
Nincs értelme ezzel az emberrel beszélni.
A gonosz veszi körül a szívemet.
Sokszor sírok, és ez a gonosz a szívem körül kijön a szememen.
Bezárom a szívem, és ott őrzöm, ami jó még maradt,
de jön a gyűlölet.
És azt mondom, meg kéne ölnöm a fehéreket, akik megölték a családomat.
Mrs. Burkhart. Bill Burns. Bűntényeket oldok meg.
Itt a névjegyem. A lakhelyem New York, London, Párizs,
Montréal, Chicago, Los Angeles, Kairó, Berlin, Boston,
vagy ahol a törvénytisztelő polgárok...
- Mr. Barney McBride? - Igen.
Távirat önnek, uram. Most érkezett.
TÁVIRAT
LEGYEN NAGYON ÓVATOS - STOP
...nem volt Anna házában, hogy igazolja Byron sztoriját.
Nos, én odamentem, és megtaláltam az aligátorbőr tárcáját,
ami arra utal, hogy Byron nem hazudik. Hazavitte Annát.
Hát, a bátyám nem hazudik.
A legfiatalabb nővére, Minnie, aki a sorvasztó kórban halt meg két éve,
egy bizonyos „Bill Smith” felesége volt.
Igen.
És ez ugyanaz a Bill Smith, aki jelenleg az ön Reta nővérének a férje.
Igen.
Ugyanaz a Bill Smith.
Két nővér.
Mr. Smith elfoglalt ember, városszerte diskurálgat,
a saját nyomozását folytatja Anna halálának ügyében.
- Lekötelez, seriff. Köszönöm, uram. - Még egyszer köszönöm.
Ön tudott erről?
Tudtad?
Igen.
Egyenesen Mollie házához mentek?
Nem egyenesen oda.
Hová mentek?
A Florer’s mögött lévő temetőbe.
Meg akarta nézni a földjét, aztán meg akarta látogatni az apja sírját.
Nem mehetek az apámhoz ilyen kócos hajjal.
Tudtad, hogy kisbabám lesz?
- Ó, szent egek, nem! - Ó, de, így igaz!
Őt is Minnie-nek fogják hívni.
Üdvözlöm Minnie-t.
Tudták, hogy Anna várandós volt?
Anna?
Igen.
Anna várandós volt.
Várandós volt.
Byron szóba került?
Nem.
És én?
Nem. Nem.
Gondoskodj róla, hogy kimaradjunk ebből.
Mr. Smith azt mondja, határozott elképzelése van a gyilkos kilétéről.
Azt mondja, mindent elmond, ha konkrét tényei vannak.
És mit... Mit tudott meg?
Azt a részét még nem tudom.
Mit tudott meg?
Semmit.
Elmegyek Blackie-hez.
Amiatt, amiről beszéltünk...
Amiatt, igen.
Hogy megtudd, mit mond arról.
Így van.
Igen. Ez az! Ma este meggazdagszunk, ecsém!
- Ernest. - Hol van Blackie?
- Ez lenne az? - Igen.
Oszázs sírok. Ez itt gusztustalan meló.
Mocskos. Igazán mocskos.
Akarsz tényleg nagyot kaszálni, Blackie?
Nem dolgozhatsz ezekkel a bajkeverőkkel.
Használd a fejed. Gondolkozz, Blackie.
Hale, ő mondta, hogy társulnunk kéne.
Ismered Bill Smitht? Sokat mászkál meg fecseg a városban.
Na, ha valaki kinyiffantaná Bill Smitht és Retát is, ugye?
Ha Reta nem lenne, a birtok pénze az anyósomra, Lizzie Q.-ra szállna,
ő meg a gyerekeimre hagyja.
Na, ez egy jó üzlet. Nagyon jó üzlet.
Neked az.
Mindenkinek.
Smith és a nő sokat járnak el.
Csak lemész, lesben állsz a házban.
És mikor bejönnek, elkapod őket.
Van... Retának van három-négy gyémántja. Meg fülbevalói.
Bill Smith mindig hord 2-300-at a zsebében.
Az a tiéd lehetne.
Az a tiéd lehetne, és tudom, hogy Hale fizetne 1000-et a melóért.
Ez jó balhénak tűnik, Blackie?
Tudod, van a kis Buick sportkocsim.
A piros, amelyikre mindig kacsintgattál.
Igen.
Mi lenne, ha bedobnám a Buickomat? Többre van biztosítva, mint amit ér.
Én megkapnám a biztosítási pénzt, te megkapnád a Buickot.
Ez csak egy kis mellékes kettőnk között.
Hale-nek erről nem kell tudnia.
De nagylelkű ajánlat.
A rossebit, de kapzsi egy zsidó vagy te, Ernest.
Hát, imádom a pénzt.
Ez igaz. Igaz. Majdnem annyira imádom a pénzt, mint a nejemet.
Ernest?
Igen.
Gyere ide.
Mi van, he?
Ma reggel jobban érzed magad, mi?
Egy kicsit.
Igen. Csak aludnod kéne, hidd el.
Aludj. Ez most a legfontosabb.
Már nem tudok aludni.
Tudom. Tudom. Próbáld meg. Próbálj pihenni kicsit, jó?
Rajta.
Már nem is tudom, hogy szeretsz-e még.
Mollie, persze hogy szeretlek.
Itt van rád szükségem.
Itt is vagyok, Mollie. Itt vagyok veled.
Szeretlek.
Most meg fel akarod ébreszteni a gyerekeket.
Felébreszted a lurkókat.
Jó. Jó.
Ezt úgy hívják, hogy „inzulin”. Torontóból jön, és igen drága.
Csak öten engedhetik meg maguknak.
Hivatalosan még nem kapható, de Bill Hale intézett ilyet magának.
Hallod ezt, édesem?
- Ezt. - Ezt.
A tehén hasnyálmirigyéből van.
Heti egyszer fogják szállítani.
Mik vannak!
Nahát! A tehén hasnyálmirigyéből.
A diabétesz szörnyű szenvedés tud lenni.
- Evett az elmúlt egy órában? - Nem.
Húzza fel a blúzát, kérem.
Így, ni.
Ivott valamit?
Kecsketejet. Palacsintát.
Hát, evett még karamellás bacont is. Rajta. Mondd el.
Mondani kell.
Ha nem áll le az édességekkel, ez sem segít.
Elveszíti a lábát, vagy még rosszabb, ha úgy eszik, mint a fehérek.
Hallod ezt?
Semmi baj.
Szentségit.
- Hé, Blackie, állj! - Blackie!
- Baszki. - Állj!
- Szentségit, Blackie! Ne fuss el! - Hová rohansz?
Előbb el kell kapnotok!
Odanézz.
Hahó.
Kihozta a Buickot, mi?
Szállj be. Szállj be.
Byron.
Öcsém, gyere.
- Ide? - Igen, oda.
Kérlek, térdelj le, Ernest.
Térdre.
Megegyeztél Blackie Thompsonnal,
hogy lopja el a piros sportkocsidat, és te felveszed a biztosítást?
Én...
Igen, így volt.
Nos, Blackie-t lecsukták a kocsid ellopása miatt.
Mit kellett volna tenned?
Tapogatóznom kellett volna nála Bill és Reta ügyében.
És most ki fogja elintézni Bill Smitht és a takaróját?
Én...
Nem tudom, uram.
Vedd el a könyvet.
Én...
Sajnálom.
Jól van, öcsém. Állj fel.
Állj fel.
Könyököt az asztalra.
Én egy 32. szintű szabadkőműves vagyok.
Engem eltölt
a meggyőződés, a bizalom és a felelősség, többek között.
Igen, uram.
Tudod, hogy ez mi?
Nem, uram.
Francba!
Szentségit.
Kelj fel! Ülj oda.
Nehéznek bizonyul a házad urának lenni?
Nem.
A nejed magánnyomozót fogadott,
aki szimatol és nemkívánatos figyelmet kelt.
Rávette a törzsi tanácsot, hogy fizessék Barney McBride útját Washingtonba!
- Tudom. - Ez egy nagyon keményfejű asszony,
és kemény dolgokat fog rád zúdítani!
Sajnálom, Király. Tudod, ő csak makacs.
Ernest, snájdig fiacskám,
mit gondolsz, mi fog történni Mollie-val és mindegyikükkel?
Szeretem őket, de a föld forog tovább,
ők pedig eltűnnek.
Az ő idejük lejárt.
Ennyi. Vége.
Ernest, nincs olyan, hogy lecsap a villám, és ez nem történik meg.
Meg fog történni.
A jogoknak Mollie-ra kell szállniuk,
nem az anyjára, nem Reta nővérére, nem Bill Smithre.
Igen, uram.
Vissza kell venned az otthonod irányítását.
Hallasz engem?
Igen, Király.
MAGÁNDETEKTÍV
ELSŐ KÉPEK A FAJI ZAVARGÁSOKRÓL.
175 ODAVESZETT, 300-AT LELŐTTEK...
ÉG A NÉGERNEGYED.
MÉG AZ EGY HETE MEGNYÍLT NÉGER METODISTA TEMPLOMOT SEM KÍMÉLTÉK.
MÁSNAP REGGEL... ENNYI MARADT „KIS-AFRIKÁBÓL”.
A lasszóvilágbajnok Henry Grammer
az ország legjobb és legnagyobb szeszcsempésze.
Mennyi kék szalag!
Ez arany, Henry?
Jobb az aranynál. Ez elismerés.
Na, Henry, nekem olyasvalaki kell, aki meg tud csinálni egy melót,
valaki, aki felvállalja, hogy elintéz egy vénembert és a takaróját.
És nem is akárkit akarok. Olyan kell, aki rendesen megcsinálja.
Mert mindkettőnek egyszerre kell eltávoznia.
Úgyhogy nem lehet mérgezett whisky vagy ilyesmi.
Bombabiztosnak kell lennie.
- Hé, John? - Igen?
Ezt vidd fel a házba, dugd el nekem.
Maggie nehogy meglássa.
Ó, az mindent lát, Henry.
Múltkor elcsípett, és nem akarom, hogy az a nő...
Add ide.
Miért nem beszélnek Blackie Thompsonnal?
- Nos... - Blackie?
Hát, ő, most éppen börtönben van.
Mondd el, miért.
Hát, elszúrtam, és...
Mondja csak el.
Az a kelekótya ötlete támadt, hogy lecsukatja a kocsija biztosítási pénzéért.
- Ez balszerencse. - Azt meghiszem!
Ott van Dick Gregg.
Nem. Dicket körözik Arkansas-ban.
A fenébe, Kansasben is körözik.
A rohadék úgy elbújt, hogy ő se találja magát.
Magának egy mackós kell...
olyan, ha robbantást akar,
aki megoldja, hogy mindkettő ott legyen, és ugyanakkor.
A lötty be a ház alá.
Nitró vagy dinamit.
És robbannak.
Acie Kirby kell ide.
- Acie? - Bizony ám.
- Ő merre van? - Nem igazán tudom.
Izeg-mozog mindenfelé.
Talán az a kurafi tudja.
- Hé, John? - Igen?
Acie Kirby merre bujkál mostanság?
Nem igazán tudom. Gondolom, valahol a régi vackán dekkol.
Vonszold fel a girnyó segged a pajtába,
keress egy ásót, aztán ásd elő.
Most?
Jól van. Körbekérdezek, hátha van valami.
Acie Kirby.
Acie. Ő az emberük.
Kész vagy?
Jöjjenek.
- Jó napot, asszonyom. - Mrs. Burkhart.
Tegyék ide. Jól van.
Mi az?
Cimborák, egy pillanatra legyenek szívesek kimenni,
amíg beszélek a feleségemmel.
- Menjünk ki? - Persze, Ernest.
Csak egy percre.
Hát...
Most mi van? Mi van?
Kellenek az injekciók és az inzulin.
Akkor mit akarsz, Mollie? Mit?
Jól van.
Jól van, jól van.
Szóval adják csak ide. Majd én megcsinálom.
Maga adja be az injekciót?
Igen. Igen.
Ernest, Bill Hale minket bízott meg ezzel a kezeléssel.
Tudom, tudom. De most ez a helyzet, értik?
Így is felszámítjuk a kiszállást.
Eljöttünk idáig. Benzin, idő...
Meg a faszt. Pénzt kérnek ezért a rablásért? Erről van szó?
Ez jár nekünk.
Adja ide!
Visszaviszem maguknak. Menjenek, tűnjenek el. Mozgás.
Szentségit.
Tessék, itt van.
Elküldetted velem az orvosokat. Az orvosokat!
Én tán orvos vagyok? Te orvos vagy?
Buta, makacs ribanc, nem hagyod, hogy tegyék a dolgukat!
Azt kéne...
Már én vagyok az orvos?
Én vagyok az orvos, az ápoló
és a házvezető, gyerekvigyázó, Isten tudja, mi még, nem?
Ez nem segít.
Ez egyáltalán nem jó.
Hale király ezt ajándékba adta. Ez az ő ajándéka neked...
Az egész világon öt ember kap ilyet, és te vagy az egyik, Mollie.
Te vagy az egyik szerencsés! Gondolj a gyerekekre!
Ez itt meg fogja menteni az életedet!
De nem, azt hiszed, mindent jobban tudsz, mi?
A te indián hókuszpókuszaiddal!
Azt hiszed, majd meggyógyít téged a sok kuruzsló,
a sok gyökér, meg a sok gyógyfű, meg a sok... Ez a sok baromság!
Hát nem, Mollie!
Ez itt igazi orvosság!
Azt hiszed, valaki ártani akar neked?
Azt hiszed, én ártani akarok neked?
Erre nem mondasz semmit?
Adj ennek egy esélyt, jó?
Lehet, hogy először romlik, mielőtt javulni kezd, Mollie.
Én fogom a gondodat viselni.
Senki sem fog ártani neked, ha én itt vagyok.
Nagyra nyit.
Hogy érzi magát, Henry?
Jól. Hát, néha szomorú vagyok.
Az nem a mi praxisunkba tartozik.
Ó, makkegészséges! Ugyan, Henry, erős, mint a bivaly!
Úgy van, Bill.
Mihez kezdesz vele? Megölöd ezt az indiánt?
Honnét tudod?
Jobb, ha résen van.
Hát, nem, csak biztosítás kell neki, ez minden.
Formaság az egész, de szüksége van rá.
És mi van a búskomorságommal?
Azon segít egy kis whisky.
Legyen résen.
Nem tudom, Bill. Ez nem veszi ki jól magát.
Nehéz alátámasztani.
Rengeteg pénzzel tartozik nekem.
Bill, a vagyonkezelőm nem adja ide a pénzem.
Mire van szükséged?
Akarok venni egy kis itókát.
Nem, Henry. Nem kell az neked. Csak megárt.
A doki azt mondta, segít.
Nem érdekel, mit mond. Azt se tudja, miről beszél.
- Gyere, Henry. - Szia, Pearl!
- A nejem Roy Bunchcsal csal. - Mi?
A nejem Roy Bunchcsal csal!
Kit izgat Roy Bunch?
Lógnak rajtad a nők, barátom. Mázlis alkat vagy.
És békélj meg azzal, amid van. És ne tegyél semmi butaságot.
Ártani akarok magamnak.
Egy férfi ezt nem így oldja meg.
Egy férfi megkapja, ami az övé. Én nem.
A nő tisztelje urát. Nem akarok tovább itt lenni.
Szégyenben élek. Szégyellem, hogy oszázs indián vagyok.
Adjon némi itókát, vagy adjon egy pisztolyt.
Hé, Henry, mulassatok jól Pearllel.
Ne csinálj semmi butaságot, hallod?
Szükségem van rád, barátom. Szükségem van rád!
Henry, ne! Mit csinálsz itt, Henry? Henry, ne!
- Mit képzelsz? - Henry, állj le!
- Hozzányúlsz a nejemhez? - Szedd le rólam!
Hagyd békén a nejemet! Hagyd békén a nejemet!
- Nem ártottam neked. - Te...
Miért kell a barátoktól kérnem, mikor én is ki tudom fizetni?
Henry, hozza a vagyonkezelőjét.
Magának ki mondja meg, mennyit költhet?
Elég legyen, Henry.
Az őseim szabadon éltek, míg ide nem jöttetek a büdös hajókkal!
Azt hiszik, jobbak nálam?
- Jobbak nálam? - Gyere.
Mondtam, hogy ne csinálj butaságot. Erre megvered Roy Bunchot. Mi ez?
Leütöttem, Hale tiszteletes. Leütöttem.
Minek gondoskodik róla?
Mert ez az ember búskomor.
Tudod, hogy tavaly megpróbált végezni magával?
Tényleg?
Gondoskodom róla, mert a felebarátom és a legjobb barátom.
Huszonötezer dollár hever itt a padlón.
Életbiztosítást kötöttem rá. A tartozása fejében.
Tehát ha év vége előtt sikerül kipusztítania magát, elvesztem a pénzt.
Úgyhogy életben kell tartani még legalább pár hónapig.
Akár még a jogait is megkaphatom.
Valamit tudnod kell...
Mollie első férje az az ember ott a padlón.
Hogy érti, hogy „első férje”?
Az oszázsok nem válnak.
És megesküdtek. Volt esküvői szertartásuk a rezervátumban.
Hogy érti? Hogy Mollie még mindig a házastársa?
Nem, nem. Tizenöt évesek voltak. Ez ilyen hagyomány. Nem jelent semmit...
Ha nős lennék, én elmondanám neki. Ő ezt nem mondta nekem.
Hogy bánik veled?
Nagyon jól bánik velem. Ő a jobbik fajta.
Hát hagyd, hadd legyenek titkai.
Így neked is lehetnek.
Van már valaki?
Pitts Beaty a klánjával megpróbálja megtalálni Anna gyilkosait.
Azt mondja, segítenek távol tartani a semmirekellőket a várostól.
Hát, Pitts és a klánja próbálnak befolyást szerezni, pedig nincs nekik.
Hagyniuk kell, hadd végezze a rendőrség a dolgát.
Nagyon ellenzem a Ku-Klux-Klant, Mollie.
Szörnyen vágynak a hatalomra.
És nem fogják megkapni.
És van valaki?
A törzs Barney McBride-dal próbálkozott.
Ő nem tért vissza.
Felbéreltünk egy magánnyomozót, de...
Fizettetek neki?
- Igen. - Hát, meglépett, nem igaz?
Ernest, meglépett. Ernest? Meglépett.
- Igen. Igen. - Igen.
Úgy tűnik, Király. Nagyon úgy tűnik.
Azt hiszem, kissé körültekintőbben
kéne elköltenünk Mollie pénzét, Ernest.
Ezt nem kritikának szánom, csak úgy mondom.
- Vettél egy farmot. - Igen.
Jó. Nem beszélted meg velem.
Talán megbeszélhetted volna velem, mert én melletted vagyok, Ernest.
Mindkettőtök mellett vagyok.
Mollie-t miattam ismerted meg. Nekem köszönhetően vagy itt.
Hadd segítsek. Hadd adjak tanácsot, szakvéleményt.
Judson nem említette a sertéspestist, ami most van,
de már... megtanultam a leckét, Király. Többet nem fordul elő.
Csak egy rossz befektetés volt, ez minden. Rossz befektetés.
Mollie?
Valahogy más vagy ma este. Mitől?
Hát, ez az alkalom is elég jó, úgyhogy...
- Mollie várandós. - Micsoda?
- Bizony. - Ó, te jó ég! Ó, egek...
Igen? Csakugyan?
Igen.
Ó, istenem!
Igen, az a nagy hír, hogy Mollie-nak babája lesz, Király.
Ó, istenem! Ó, istenem!
Áldás. Áldás erre a házra.
- Csodálatos. Gratulálok! - Köszönöm.
Isten áldjon.
- Gratulálok! - Kösz.
- Gratulálok! - Gratula.
- Köszönöm. - Gratulálok.
Odáig vagyunk!
Köszönöm, Willie.
Henry! Henry. Gyere csak. Csodálatos hírünk van!
Mollie megint várandós!
Úgy érzem, lány lesz. Ezekben sosem tévedek.
Gratulálok.
Érzem a csontjaimban.
Babatakarót kötünk. Kiválasztjuk a színeket. Elmegyünk a...
Gratulálok.
Elmegyünk a rövidáruboltba...
Bocsánat a zavarásért.
Bácsikám, pár szót kéne váltanom veled, kérlek.
Persze, Henry. Csak ülj ott le. Mindjárt megyek.
De még beszélek velük.
- Menj csak. Ott várj meg. - Köszönöm.
Szerelmeskedtél vele, mikor ilyen beteg?
Ő a feleségem, Király. Ez előfordul. Igen.
Talán ez csak a te „preverziód”.
Jó. Isten áldása rajtatok és a gyermeken.
Az első férje, mi?
Gondolja, hogy igénye van a családdal szemben?
Henry.
Nagybácsi.
Ramsey, tudom, hogy rosszul megy sorod.
Sok a kölök. Hét vagy nyolc, úgy hallom.
Ja, van belőlük egy szekérderék.
Bill Hale király kérdezi, hogy érdekel-e egy meló,
hogy elintézz valakit.
Azt nem tehetem. Nem ilyesféle munkára jelentkeztem én.
De ez egy indián.
Na, az már más.
Ismered Henry Roant?
Nem, őt nem ismerem.
És, mit szólsz?
Idehallgass. Elviszlek most rögtön.
Veszek neked egy sportkocsit, hogy furikázhass és megcsináld a melót.
Egy sportkocsinál sokkal több kell ahhoz, hogy kihúzzon a csávából.
Hát, majd kitalálunk valamit.
Remélem, a gyilkosság miatt se töröd magad.
Ez az indián, ez búskomor.
Már kétszer próbált végezni magával.
Ezt mondta Hale.
És azt akarja, hogy úgy csináld, mintha Roan maga tette volna magával.
Elölről a fejébe, megértetted? Elölről fejbe.
Bevonulnak a lovagok. Ez az, Pitts.
Szevasz, Ernest!
Ernest szervezett egy találkozót az indiánnal egy fairfaxi vendéglőbe.
- John. John Ramsey. - John Ramsey.
- Henry. Örvendek. - Hogy s mint?
Leült mellém, éreztem a whiskyt a leheletén.
...vevő lennél egy kis itókára?
Azt mondtam, van eladó piám.
- Igen. - Akkor én vagyok a te embered.
Azt mondtam, találkozzunk az úton, ami átszeli Sol Smith legelőjét,
tíz óra felé.
Huhú, cimbora! Nézd, mit találtam az oposszumüregben.
- Ugyan már. Ne legyél már sóher. - Jó.
Haver, ettől aztán kifordul a májad!
Miután párszor találkoztam az indiánnal, hát, eléggé megkedveltük egymást,
tiszteletben tartottam a gondjait, meg minden.
És aztán néha elmentünk Mrs. Mackie csehójába.
Erre elvette! Hallottál már ilyet?
Miféle seriff árul kokaint? Most mondd meg!
Na, te mondd meg!
Ez ment egy darabig.
Próbáltam összekaparni a bátorságomat,
és egy nap úgy döntöttem, megcsinálom a melót, ha minden jól alakul.
Hát mondtam az indiánnak, hogy szerzünk egy kancsót meg pár lányt,
és találkozzunk az úton, ami átszeli Smith legelőjét.
Hidd el, ez jobb, mint amit múltkor ittunk.
Szentségit.
- Van egy perced? - Jó, jó. Figyelj már Cowboyra.
Mi az? Mi van?
Hol van Hale?
Nem tudom. Whizbangben, Pawhuskában. Mi van?
Mondd neki, hogy megvan.
Megcsináltad? Hol csináltad?
Kint az úton, ami átszeli Sol Smith legelőjét. És ennyi.
Tessék. Nekem már nem kell.
- John. - Végeztem ezzel a bandával.
Henry Roan meghalt.
Megölte magát?
Nem tudom.
Mindig szomorú volt.
Mindig.
Jól ismerted, igaz?
Gyerekkorunk óta.
A nagybátyád tudja? Barátok voltak.
Igen. Ja, ja, ja. Tudja.
Meggyilkolták?
Nem tudom.
Tavaly megpróbált öngyilkos lenni.
Tudtad?
Megölték, vagy öngyilkos lett? Tudod?
Nem tudom.
Tudod, Roy Bunch, ő nagyon mondogatta, hogy megöli.
Tudod, a felesége vele csalta, úgyhogy nem kell messze keresni a tettest, igaz?
Talán csak megölte magát, tudod, ahogy mondtad.
Öngyilkosságnak kellett volna tűnnie, te tulok!
- Nem mondtad, hogy hagyja a fegyvert? - Mondtam, hagyja ott! Szó szerint...
- Mondtad neki? - Ahogy maga mondta nekem, Király!
Nem tudom, miért nem hagyta! Nem tudom!
Pont azt mondtam, amit maga nekem!
Mondtad, hogy fejbe és elölről?
Akkor miért hátulról csinálta?
Olyan egyszerű! Az elöl elöl van, a hátul meg hátul!
Úgy kéne kinéznie, mintha ő maga tette volna!
Gyilkosságnak tűnik. Nem így kellett volna lennie, hallod?
Mondtam, hogy elölről fejbe. Így! Ahogy maga mondta!
Esküszöm! Esküszöm! Esküszöm a gyerekeimre!
- Ne csináld! Higgadj le. Nyugodj meg. - Esküszöm a gyerekeimre, Király!
És ne esküdj a gyerekeidre. Ostobának tűnsz.
Nem vagyok ostoba, mert én jól csináltam.
Mi ez, Király?
Félszfény.
Lámpákat tettek ki, hogy távol tartsák a gyilkost.
Menj, menj, menj.
Ott is van. Húzódj le.
Hé, Roy! Roy!
Most nem itt kéne lenned.
És kaptam egy tippet, hogy el kéne menned a városból,
mert a seriff hivatala téged akar megvádolni a gyilkossággal.
Tudják, hogy puskaporos viszonyban voltatok Henryvel.
Ha menekülök, bűnös vagyok. Nincs miért bűntudatot éreznem.
Ha menekülsz...
Ha nem menekülsz, ezért börtönbe kerülsz, akár te voltál, akár nem.
Csak a baráti tanácsom. Én menekülnék.
Köszönöm, Bill. Nem hinném, hogy menekülnék.
És maga nem a barátom.
Szerencsét próbálok itt Fairfaxben.
Ti az Idősebb Égbolt Népéhez tartoztok.
Kis Anna...
a te neved Wah hre lum pa.
Mi ez a sorvasztó kór, Mollie?
Sorvadunk? Elsorvadunk?
Minnie ebbe halt bele.
Mama is ebbe halt bele.
Annát lelőtték.
Ez a takaró céltábla a hátunkon.
Miért nem megyünk el? Menjünk Colorado Springsbe.
Nézz rám. Nem bírnám ki az utazást.
Hogy viselik gondodat, Mollie?
Itt van Ernest és a gyerekeim.
Ernest gondomat viseli. Mindent elkövet.
- Nettie? - Igen.
Hoznál még pirítóst a húgomnak, kérlek?
- Persze. És még kávét is? - Köszönöm.
Nővérkém.
Köszönöm.
Szóval te és Mollie is a városban maradtok, he?
Igen, már itt vagyunk, úgyhogy...
Szép otthont teremtettetek magatoknak, Bill. Nagyon szép.
Köszönöm, Ernest. A Shoun fivérek nagyon jó árat kértek,
és hagytak is itt nekünk pár szép holmit.
Csakugyan?
Hát, messze nem olyan szép, mint amit ti vettetek, de nekünk elég jó.
Hát, ismered Mollie-t. Szereti a szép holmikat, úgyhogy...
Nem annyira, mint te.
Szinte úgy hangzott, Bill, mintha indiánasszony katonájának hívtál volna.
Ó, ugyan, Ernest, sosem mondanék ilyet egy másik férfira.
Persze, persze.
Nem sértődtem meg.
Kéne egy ital?
Igen. Elfogadom, ha megkínálsz.
Nem.
Akkor miért kérdezted?
Mert olyan idegesnek tűnsz.
Az a helyzet, Bill, hogy nincsenek idegeim. Egyáltalán.
Csak nem szeretek beszélgetni veled.
Nagyjából erről van szó.
Tettem valamit, ami zavar téged, Ernest?
Valamit, ami zavar engem? Nem, nem. Csak...
Csak amilyen vagy, az zavar engem. Ennyi az egész.
Hát, az Úr ilyennek teremtett, Ernest. Ezzel nem lehet mit tenni.
Nem. Tényleg nem.
Hacsak nem akarsz megölni.
Vagy az a bátyád dolga?
Mollie? Ideje mennünk, édes.
- Jim? - Myrtle?
Ha van bármi különlegesen értékes a házban, vidd onnét, amint lehet.
Oké.
David?
- Minden oké? - Igen.
Megyek Fort Worthbe a jószágbörzére,
de te keresd meg Acie Kirbyt, hogy ideje megcsinálni a Smith-melót.
Hallod?
Csak hát nem ismerem. Én nem ismerem Acie Kirbyt. Mi...
Hol találja meg Acie-t?
Keresd meg John Ramsey-t. Ő majd tudja.
Hallod? Keresd meg John Ramsey-t, hogy szóljon Acie-nek, hogy itt az idő.
Mi megyünk Fort Worthbe.
Nézz úgy rám, mintha értenéd.
Igen. Értem. Megkeresem Ramsey-t, és szólok neki.
Oké.
- John? - Személyesen.
Üzenetet hozok Hale királytól.
Azt kéri, keresd meg Acie Kirbyt,
és szólj neki, hogy intézze el Billt és Retát, jó?
- Itt az idő, John. - Most nem megy. Beteg a feleségem.
Hát, az én feleségem is beteg. Az én feleségem is beteg.
Miért nem te csinálod?
Miért mindig egy magamfajtával végezteted el a dolgodat?
Hát mert én nem ismerem... Nem ismerem Acie Kirbyt.
Azt se tudom, hogy néz ki, érted?
Megcsinálnám, de nem tudom, mert nem tudom, hogy néz ki, John.
- Jól van. - Sajnálom.
Jól van. Megteszem, de most nem tudom megtenni.
Most nem tudod megtenni? Csak hogy tudd,
ezt azonnal meg kell csinálni, ez nem várhat, Hale-nek.
Azonnal meg kell csinálni. Most rögtön.
Tudod, nagyon akaratos vagy ám, Ernest.
- Mennem kell dolgozni. - Mondok valamit.
Még egy esélyed van, John. És ennyi. Még egy esélyed.
Beszélek a Királlyal. Azt mondom neki, azonnal megcsinálod.
- Elbukom ezt a munkát. - John, nincs választásod! Itt az idő.
Próbálok rendes lenni veled!
- Megcsinálom. - Próbálok rendes lenni veled, John!
- Megcsinálom. Mondom, megcsinálom. - Ajánlom is.
Most rögtön, John! Rögtön!
Acie. Acie.
Igen.
John vagyok. Ne lőj.
Nálad van a löttyöd?
Mama! Mami!
Hol voltál, he?
Retáéknál.
Hát, itthon kellett volna lenned.
Gyere.
- Cowboynak fájt a füle. - Ejnye. Tényleg?
És tudod, Bill nem túl kedves Retával, mikor nem vagyok ott.
Figyelj, Mollie, én... én...
Nem szeretném, ha ennyit eljárnál most, hogy van ez a minden.
De csak a nővéreméknél voltam.
Te és a gyerekek maradjatok a házban.
Rendben?
- Ó, Uram! - Mi volt ez? Mi volt ez?
Nem tudom! Nem tudom.
- Vera! - Uramisten.
Vera!
Lizzie!
- Mi történt? - Cowboy mamihoz!
Ez olyan, mint Tulsa. Mint a tulsai mészárlás.
- Vigyázz, minden csupa üvegszilánk! - Ez honnan a fenéből jött?
Kinek a háza az?
Kinek a háza?
- Billé és Retáé! - Bill és Reta háza.
- Nettie a hátsó szobában van, arra! - Nettie hátul van!
Nettie Berkshire! Ő itt lakik!
Nettie!
- Nettie! - Ez Bill Smith!
Lőjetek le! Lőjetek le! Lőjetek le, a szentségit!
Lőjetek le!
Ez Reta! Reta itt van!
Ez Reta, gyere! Itt van Reta!
- Hallasz engem, Reta? - Reta. Reta. Reta.
Reta.
Azt hiszem, meghalt.
Mami! Mami! Mami! Mami!
Mami! Mami! Mami!
Mami! Mami!
Mami! Mami! Mami!
Ernest?
Köszöntjük önöket a Fort Worth-i Jószágbörzén és Rodeón!
Látogassanak el az egyes porondhoz, ahol láthatják Henry Grammer rodeóbajnokot.
Kérjenek autogramot,
mutatkozzanak és beszéljenek a bajnokkal az egyes porondnál.
Túl sok volt a dinamit.
Tudod, túlságosan exponálod magad, Bill.
Nettie, a szobalány.
Még mindig találnak belőle darabokat.
Mollie Burkhart. Alkalmatlan. Parcellaszám: 285.
Három, kettő, egy.
Háromszáz dollárt akar, hogy elmenjen Washingtonba?
Igen.
Hát, ez megterhelő út egy gyengélkedő asszonynak, Mollie.
És nem hagyhatom, hogy megkapja a pénzt, vagy hogy utazzon.
Ez hátrányos lenne magának és a gyerekeinek.
Most akarok menni, mert már nem fogok sokáig élni.
Talán ez az utolsó cselekedetem.
Nagyon örvendek. Köszönöm, törzsfő.
- Köszönöm az ön... - Bonnicastle törzsfő.
Coolidge elnök, hölgyeim és uraim, kérem, nézzenek erre.
Három, kettő, egy.
Elnök úr, Mollie Burkhart. Kérem, küldjön segítséget.
Gyilkolják az oszázsokat, és a rendőrség nem tesz semmit.
Elvesztettem az anyámat és a nővéreimet.
Nagyon sok oszázst ölnek meg az olajvagyonért. Kérem.
Igen.
Köszönöm.
Nagyon köszönjük.
Adja tovább az inzulint a nejének...
és adja mellé ezt is.
Itt ez az egész fiola.
Ügyeljen a helyes egyensúlyra, Ernest.
Rendszeresen adja az injekciókat.
Ez csak lenyugtatja.
Csak ennyit csinál. Lenyugtatja. Csak ennyit.
Mindennap ugyanakkor, 30 perccel étkezés előtt.
A teljes fiola.
Ernest, hiszel a Bibliában?
- Igen. - A régi csodákban?
Csodára vársz, amitől elmúlik ez az egész?
Tudod, csodák már nincsenek.
Tudom.
Tudom, Király. Mollie, elment Washingtonba, úgyhogy...
Le kell nyugtatni, igaz?
Igen.
Csak kicsit le kell nyugtatni.
Félek, Sho-meen-kah.
Mitől félsz?
Félek a házamban enni.
Miért félsz a saját házadban enni?
Félek.
Van elképzelésed arról, ki akarhat ártani neked?
Le akarom hozni a fenti ágyamat, a hátsó szobába.
Csak olyan ételt eszünk, amit Vera készít, másét nem.
Anna babának szamárköhögése van.
Törődésre van szüksége.
Azt akarom, hogy Bigheart fivérnél és nővérnél éljen.
Ettől jobban lesz. Meggyógyul a köhögése.
Mami!
Ernest, te hozd el az inzulinomat a vonattól, te egyedül.
Ne a Shoun fivérektől vedd át.
Jó, Mollie.
Anyám eljött hozzám. Azt kérte, hogy táncoljak vele.
Azt mondtam neki, hogy már nem tudok táncolni.
Azt mondta, haldoklom.
Nem akarta, hogy egyedül haljak meg.
Hát, az álom lehet olyan, mintha haldokolnál...
egy kicsit, aztán visszatérsz.
Azt mondta, itt van az ember.
Milyen ember?
A kalapos ember.
Beszélni akarok a kalapos emberrel.
Hát, sok kalapos ember van, igaz?
Csak pihenj.
Mr. Burkhart?
Ki az?
A nevem Tom White. A Nyomozó Irodától vagyok.
Üdvözlöm.
Iroda... Mi? Miről van szó?
Engem Washingtonból küldtek, hogy nézzek utána a gyilkosságoknak.
És mit mit néz rajtuk?
Hogy ki tette őket.
Maga detektív?
- Maga egy Pinkerton? Mi maga? - Nem, uram, Texas Ranger voltam.
Most a szövetségi kormánynak dolgozom. A Nyomozó Irodánál.
Tudja, mit? Ha kérdései vannak...
Ha kérdései vannak, beszéljen a seriffel.
Biztos el tudja mondani, amit tudni akar.
Ó, igen, uram, már beszéltem vele.
De most Mollie Burkharttal beszélnék, akinek a nővérei és az anyja meghaltak.
Aha, Mollie? Igen, ő a feleségem.
Ő beteg, most nagyon beteg. Én a férje vagyok, Ernest Burkhart, úgyhogy...
Máskor meglátogathatja.
De most nem is tudom, mit mondjak.
Nincs túl jól, úgyhogy...
Akkor holnap?
Holnap? Hát, ez... Ez túl korai.
Az van, hogy mint mondtam, nincs túlságosan jól.
De visszajöhet... Jöhet pénteken, ehhez mit szól?
És most itthon van?
Ő diabéteszes, érti? Igen.
- Ó, valóban? - Igen. Igen.
Most épp pihen, és én ápolom, úgyhogy...
Jöjjön vissza pénteken, rendben?
- Pénteken? - Igen. Pénteken.
Úgy lesz. Köszönöm, uram.
Ő itt John Wren. Mary kuzinom barátja. Jött megkeresni a családját.
- Köszöntöm az oszázsok földjén. - Köszönöm.
Isten hozta Fairfaxben.
Köszöntöm a Wahzhazhe földön.
Köszönöm. Azt mondták, oszázs rokonságom van Hominyben.
Honnét jött?
Beszélnünk kell, Király. Beszélnünk kell. Elnézést.
- Ne most. Várnod kell. - Nem, ez nem várhat. Beszélnünk kell...
Nem várhat. Eljöttek hozzám. Eljöttek a házamhoz.
- Mi ütött beléd? - Beszélnünk kell.
Mi a baj?
Ernest.
Aggódom, Király. Eljöttek hozzám. Bejöttek a házba.
Magánnyomozók.
- A házadba? - A házamba, igen.
- Ezt ki mondta? - Nem tudom, mit akartak.
- Csak úgy... eljöttek hozzám. - Te... Mit csináltál?
Kezdek aggódni, érti? Ezek tudnak valamit.
- Megtudják, mit tettünk. - Nyugodj le.
- Király, erről beszélnünk kell, most. - Le kell nyugodnod. Nyugodj le.
- Értesz engem? - Igen. Igen.
- Szedd össze magad. - Szedem.
- Szedd össze magad, nyugodj le. - Próbálok. Próbálok, de...
Most nyugodj le.
- Mikor... Mikor beszélünk... - Rögvest. Most. Most!
- Később beszélünk. Nem most. Nem most. - Jól van, jól van.
- Király, mi... - Nem most.
Azért van itt, mert McBride-ot megölték? Azt a fehér embert.
Vagy mert el kellett mennünk Washingtonba,
és fizettünk az Egyesült Államok kormányának 20 000 dollárt, hogy jöjjön?
Szerintem nem túl késő kideríteni, ki a tettes.
Ki?
Annyian haltak meg, hogy már nem is tudjuk.
Százak haltak meg.
A régi időkben megküzdöttünk volna velük.
Húsz éve, amikor harcoltam a bokszerlázadásban,
láttam az ellenséget, és tudtam, kit kell megölnöm.
Ha megtalálnánk a tetteseket, megölnénk őket.
Nem, nem, nem, nem! Nekem Henry Roan után jár 25 000!
Hónapok óta halott! Hónapok óta halott!
Kérem, adják ide a Henry Roan-pénzemet!
Ezt Denverrel kell lemeccselnie. Vitatják a követelést.
- Maga ki? - J.T. Jones vagyok a denveri irodából.
Nos, J.T. Jones, mondanék én valamit.
Ez egy fairfaxi probléma. Ez nem egy denveri probléma.
A követelés elment Denverbe. És ők vitatják.
Hajtogatja, hogy Denver! Ez nem Denver, ez Fairfax!
Úgyhogy kérem a Roan-pénzemet! Írja meg a csekket!
Mr. Hale, sajnálom, de amíg Denver nem nyilatkozik, én nem...
- Tudja, ki vagyok én? - Igen, uram.
Ezt nem tartja tiszteletben? Nem adja ide azt a pénzt?
- Nem, uram. - Hát, ezt meg fogja bánni.
Meg fogja bánni, Mr. Biztosítási Ügynök.
Uraim, jöjjenek.
- Hé, Mr. Hale? - Igen?
CJ Robinson keresi magát.
- Mr. Hale. - CJ.
Mond erre egy árat?
Hát, gondoltam, előbb megnézem.
Jó. Csak gyorsan. Ne tartson sokáig.
Nincsen arca.
Elvették a fejét.
Nem füstöltük el őt az égbe. Wah-kon-tah nem fogja megismerni.
A házat elfüstöltük.
A házat elfüstöltük, drágám. Csak nem emlékszel, ennyi az egész.
Nem emlékszel rá.
Ott voltunk Bill-lel és Retával, és Joseph-fel és Berthával.
Mi mind ott voltunk, együtt. Ott voltunk együtt, órákig.
Csak... Nem emlékszel, ez minden.
Mollie?
Te csak pihenj.
James és David Shoun, Nyomozó Iroda.
Szeretnénk feltenni pár kérdést Anna Brown haláláról.
Öltözzön fel. Rögtön jövünk.
Azt hiszem, ez ügyben a békebírót kell keresniük.
Nála van a nyomozati jegyzőkönyv Anna Brown haláláról.
Az a jegyzőkönyv eltűnt az íróasztaláról.
- Akkor keresse a temetkezőt, Turtont. - Turton.
Igen, nála megvan minden részletesen.
- Megtartotta a koponyát, igaz, David? - Igen. Igen.
Jártunk nála is, és ezért jöttünk most magukhoz.
Lehet, hogy elveszítették a gyilkos golyót?
Hát, nem, mert meg se találtuk.
Ezért tépte szét az agyat, a golyót kereste?
Igen, így van.
A holttest nagyon rossz állapotban volt, mert halott volt már öt vagy...
- Hat. Hat napja. - Hat napja.
És aztán exhumáltuk.
Miért vágták fel a holttestet apró darabokra
és fejtették le a húst a végtagokról egy húsvágó bárddal?
Kerestük a golyót.
Aha.
Nem találtuk meg. Igen.
Tudják, ez az ügy az indián törzsi tanácsra tartozik.
Keressék a törzsfőt...
- Bonnicastle-t. - Bonnicastle-t.
Ő mit fog elmondani?
Ez indián terület. Beszéljenek az indiánokkal.
Bocsássanak meg, uraim.
Lám, lám, lám.
Hogyhogy ilyen sokára talált ide?
Hát, csak most egy hete adták ki, hogy jöjjek le ide.
Ki adta ki? Az elnök?
Nem, uram. J. Edgar Hoover.
Hát, őt nem ismerem.
Nos, úgy hallom, maga Osage Hills királya,
és hogy talán magával kell beszélnem.
Elmondhatom a véleményem.
Valószínű, hogy ebben a halálügyben
egy másik vidékről való banda a ludas, lehet, hogy négerek.
Látta, mi történt Tulsában?
Igen, uram.
Ugyanakkor lehet simán balszerencse is.
Anna Brown mocskos szájú volt. Barát volt, de mocskos szájú.
Benne volt a pakliban.
Henry Roan búskomorsággal küzdött. Ezt nyilván tudja.
Aztán persze ott volt Charlie Whitehorn,
nála rendesebb embert aligha talál.
Mi van a többi halott oszázzsal?
- Huszonöt, mostanra lassan már 30. - Igen. Igen.
Nekem inkább járványnak tűnik, mint balszerencsének.
Igen, nekem úgy tűnik, beszélnie kell a békebírónkkal.
Beszéltem. Meglátogattam, és nem volt nagyon segítőkész.
Nem volt?
A törzsfőnök?
Őt is meglátogattam.
Ők mondták, hogy jöjjek magához.
Hát, véget akarunk vetni ennek a halálügynek,
de ez a hely nem alkalmas.
Örömmel beszélek magával, és válaszolok, ha bármi kérdése van.
Találkozhatunk máshol. De itt... Ez nem pont az a hely.
Majd megkeresem egy későbbi időpontban.
Köszönöm az idejét, és elnézést, ha megzavartam a borotválkozást.
Semmi baj. Semmi baj. Várom a jelentkezését.
Hé, Blackie.
Ne fordulj meg.
Jöttek emberek a kormánytól. Kavarnak.
Leültem a büntetésem.
Nincs értelme olyan helyen maradni, ahol gyűlik a baj.
Tartozom azért, amit az unokaöcsémnek tettél.
Tartottad a szád a sportkocsiügyben.
Csak múlasd valahol máshol az időt. Kerüld el a várost.
Az a máshol lehet Drumright.
- Drumright? - Drumright.
Próbálj korán odaérni. A néger takarító pirkadatkor nyit.
Hála a fizetésnapért!
Rossebit!
- Fel a kezekkel! - Ne mozdulj!
Szentségit!
Plié, és nyújt. Plié, és nyújt.
Köszönöm, Bill, a városnak nyújtott támogatásodat,
és mindent, amit ezért a közösségért tettél.
És most ezt a gyönyörű tánciskolát.
Hölgyeim és uraim, Mr. Bill Hale, a szponzorunk.
Ajándékot hoztunk, meghívunk a házunkba, hogy áldj meg minket gyógyítással.
Ti csináltátok?
A kislányaid pónit kaptak?
- Úgy bizony. Köszönöm, Bill. - Persze, persze.
Bob, szeretném, ha ma este éberen őriznéd a boltodat.
Igen, hallottam, hogy ki akarják rabolni a boltodat este 11-kor.
Talán az eldugott ékköveid miatt.
Két fehér és egy néger.
Köszönöm, testvér.
Nincs mit.
Acie, itt van, amivel tartoztam, hálás köszönetem.
Tudja, hogy szövetségi ügynökök járnak erre, ugye?
- Aha. - Vizsgálják azt a robbanást.
De ez nem szövetségi terület. Ez indián terület,
úgyhogy ebből nem lehet baj.
Ilyenkor jó kicsit elutazni.
Van számodra egy jó lehetőségem, ha mondhatok valamit.
- Persze. - Oké.
Gyerünk!
Állj, ti tolvaj gazemberek!
Üdvözlöm, uram.
Ez itt Henry Grammer táborhelye?
Van ötlete, merre találjuk őt?
Leszállt egy angyal, és a nagy szárnyait a mellkasa köré fonta.
Most már lent van a kígyóknál.
Ez mikor történt?
Tegnap.
Tedd azt el, öcsém.
- Mi van? - Gyere ki.
Szentségit. Kiszállok.
Mi az?
Hé, Byron.
Mi van?
Ernest,
ha megvádolnak, ha bármi történik, te lelécelsz. Semmi gond.
- Most mit... - Lelécelsz.
Most miről beszél?
Mivel fognak megvádolni? Mivel vádolhatnak?
Ernest, sok barátom van. Nagyon sok barátom.
Vagyis a legjobb ügyvédeim vannak.
Megvédenek engem, és megvédenek téged is.
Úgyhogy nem kell aggódnod. Senki sem üldöz, fiam. Senki.
Köszönöm, Király.
- Mi az? - Ez csak egy...
Mi? Mi ez? Mi?
A gyomra ki van készülve.
- Jól van? - Igen, Myrtie kész roncs.
Willie hisztérikus. Én meg nem... Nem tudom, hogyan...
Nem tudom, mit csináljak vele, de...
De neked ezt itt most alá kell írnod.
Ha történik veled valami, a jogoknak a családban kell maradniuk.
Csak így lehet megoldani.
A családban kell maradniuk. Te is tudod.
Ha történik velem valami... Mi...
Ha történik velem valami, mi? Mi történne?
Semmi sem fog történni veled. Ez csak formaság.
Semmi sem történik veled,
mert én gondoskodom arról, hogy ne történjen veled semmi.
Te már... Te aláírtad ezt a papírt?
Bizony, aláírta. Aláírta.
Az én nejem nem beteg.
A neje nem beteg, de aláírta.
Mindenkinek alá kell írni.
Így biztosan a családban marad a pénz.
Hé, fiam...
Hé, Byron, adj egy percet.
Persze, Király.
Jól vagy?
Igen, én...
Én jól vagyok, azt hiszem.
Nem félsz? Mert nincs is okod félni.
Nem. Én nem...
Injekciózod?
Injekció? Igen.
Jó, megteszem, amit meg kell tennem.
Az egészet beadod?
Be. Be.
Csak ne felejtsd el az egészet beadni.
Beadom, Király. Be én.
Csinálom, amit mondtunk. Lenyugtatom. Le van nyugodva.
Figyelj, hogy ez így is legyen.
Nos, Ernest, tudom, hogy szereted Mollie-t, tudom, én is szeretem.
De az az igazság,
hogy ő is eltávozik.
Te is tudod.
Ez ellen semmit sem tehetünk. Ez Isten kezében van.
És Isten már várja őt.
Neked mellette kell maradnod, és adni a gyógyszerét, hogy kevesebbet szenvedjen.
És sosem fogod megbánni,
hogy vele töltötted azt az időt, mielőtt visszatér az örökkévalóba.
Ezt sosem fogod megbánni.
És most már erős vagy.
Igaz? Erős vagy.
Igen.
Légy mellette.
És ezt alá kell írnod.
- Azt akarja, hogy írjam alá? - Alá kell írnod, fiam.
Jól van, Király.
Jó estét, fiúk.
John.
Eddig ennyit tudtam meg.
Odaát voltam Ralstonban tegnap.
Találkoztam egy vén csonttal, a neve Alvin Reynolds.
Sokat mesélt.
Ismertem az összes megölt indiánt.
Ez a banda mérgezett piát adott kutyáknak, csak hogy lássák, mi történik.
Még kojotokat is öltek.
Nem vagyok nagyon oda a kojotokért,
de nem rendes így megölni őket, mikor természetes módon is meghalhatnak.
A vejem azt mondja, tartsam a számat,
vagy ez a banda jön, aztán engem is megöl.
De az én időm már lejárt, úgyhogy elmondom, kik tették.
Pontosan itt ültem,
és láttam, ahogy Byron Burkhart hozza Anna Brownt ezen az úton.
Kelsie Morrison és a neje ültek hátul.
Fogták Annát, és rendesen leitatták.
És mind együtt voltak. Kelsie, Byron és Anna.
Nem hazudok.
Kelsie Morrison?
Morrison csempészi a drogot és a whiskyt Fort Worthből New Orleanson át Dallasba.
Emlékeztek Bill Stepsonra, a lasszóbajnokra?
Bill Stepson kukoricawhiskytől halt meg. Nyomozás nem volt.
Bill felesége volt Tillie Stepson.
Kelsie dobja az első feleségét, Catherine-t,
és elveszi Tillie-t két héttel Bill halála után.
Két hónapra rá Tillie meghal mérgezésben.
Kelsie Tillie gyerekeivel Mexikóba szökik,
de visszajön, mert valami ügyvéd kiokosítja,
hogy sokkal nagyobb bajban lesz, ha nem teszi.
A halott nejemnek van két kölyke, az én nevemet viselik.
Ha rendesen örökbe fogadnám őket,
és ez a két gyerek meghalna, én örökölném a birtokaikat?
Oszázsok.
Vagyis az egyikük félig oszázs, de az övék a birtokjog.
Kelsie, tudja, hogy ez azt sugallja számomra,
hogy örökbe akarja fogadni és meg akarja ölni a gyerekeket?
Nem, ha ez nem törvényes, és nem kapom meg a pénzüket.
Akkor nem teszem meg.
Kelsie Morrison?
- Ki? - Kelsie Morrison.
Az én nevem Lloyd Miller.
Jöjjön csak, Lloyd. Beszélgessünk erről kicsit.
Mindig is csodáltam Kelsie becsvágyát.
Mondtam neki, és megköszönte.
Kelsie, mindig csodáltam a becsvágyát.
Köszönöm.
Mit tud mondani Byron és Ernest Burkhartról és a gyilkosságokról?
Byron és Ernest Burkhartról?
Szerintem tudunk segíteni egymásnak.
Már nagyon jól be tudok illeszkedni. A Wahzhazhék elmondanak dolgokat.
Albert atyának is bizalmas barátja vagyok. Megbízik bennem.
Elmondott mindent, hogy mi van Mollie Burkharttal.
Azt mondta, félti az életét.
Mondta, kitől fél leginkább?
Ugyan már, Tom.
Könnyebb elítéltetni azt, aki belerúg egy kutyába,
mint azt, aki megöl egy indiánt.
Ez Bill Hale tanyája.
Múlt hónapban adtam el neki egy 30 000 dolláros tűzbiztosítást.
Hát, Mr. Biztosítási Ügynök, úgy tűnik, reggel lesz némi meló.
Te jössz.
Hát...
itt tartunk.
Itt tartunk, mi? Nos...
el kell mondanom valamit.
Maguk...
El kell mondanom valamit. A nejem nagyon beteg.
Haza kell mennem a nejemhez. Tényleg beteg.
Fiam? Gyere velem.
Beszélnem kell a nejemmel. Nincs nagyon jól, úgyhogy...
Most hazamegyünk, és...
Most hazamegyünk, és gondoskodunk róla, jó?
- Jól van, fiam. - Fiú.
Félreértik. Félreértik.
Bármit is hisznek, az nem úgy van.
- Fiam, te menj vele, jó? - Jól van.
A nejem nagyon beteg!
Régóta beteg.
Esetleg...
Leülhetek?
Jó lesz, ha áll.
Reta és Bill Smith, valamint Anna Brown meggyilkolásáról akarunk beszélni magával.
Le kell ülnöm.
Úgy van. De áll.
Most állok,
de muszáj lesz kicsit aludnom.
Nem tarthatnak így itt sokáig.
Egyedül volt, amikor a robbanóanyagot a ház alá tette,
vagy Blackie Thompson magával volt?
Ki?
Blackie Thompson.
Nem. A közelemben se volt.
Nem is ismerem annyira, csak így a városból. Ennyi.
És maga tette a robbanóanyagot a ház alá?
Én semmit se tudok semmi robbanóanyagról.
Nem rabolt vele bankot Oiltonban, ugye?
Nem.
Viszont segített Blackie Thompsonnak
ellopni a maga Buickját 1921-ben
abból a célból, hogy begyűjtse érte a biztosítási pénzt, igaz?
Nem?
Hagytam, hadd használja a verdámat egy darabig, de ez...
Mondtam, hogy furikázhat. De...
- Mire kellett neki? - Nem tudom, mire kellett neki.
Nem az én dolgom. Biztos, hogy szórakozzon.
Ha valaki kölcsönkérné a kocsimat, csak megkérdezném, mire kell.
Néha az embernek furikázni támad kedve. Én nem faggatózok.
Tehát kölcsönadta? Nem kérdezte, mire kell?
Úgy van.
Milyen készséges fickó.
Lebuktam. Kölcsönadtam neki.
Gondolom, ez törvénytelen, mi?
Jól van.
Hogy s mint vagy, Ernest?
Blackie.
Beszélhetek ezzel az emberrel?
Beszélhetek vele négyszemközt egy kicsit?
Átállítottak?
Engem állítottak át?
Nem, engem nem állítottak át, Blackie.
Na, rajta. Mit mondtál nekik? Mit mondtál nekik?
Azt, hogy mikor kijöttem a sittről, hogy rendbe rakjuk veled a dolgot,
másfél dollárt adtál.
Azt mondtad, tudtuk, milyen kockázatot vállalunk.
Igen, tudtuk. Tudtuk, mi a kockázat.
De nem másfél dollárt adtam, egy 20-ast adtam.
Nem. Egy dollár 50-et adtál.
Nem 1,50-et adtam. Én egy hú... Húszast akartam a...
Nem, én egy 20-ast adtam. Már emlékszem. Egy 20-ast adtam.
- Kamu. - Figyelj.
Muszáj elmondanod, mit mondtál nekik, Blackie. Mindent. Mit mondtál nekik?
- Elmondtam az egészet. - Az egészet?
Az egészet. Elmondtam, hogy te és a nagybátyád mekkora zsidók vagytok.
Zsidók?
Ja, itt ülöm az életfogytomat azért a drumrighti zsaruért.
Azt megmondom neked, Ernest, te nem fogod bírni a sitten, fiú.
Jobb, ha elmondod, amit tudsz,
a saját és a családod érdekében, és a jóléted miatt is.
Mondjak valamit? Tufa vagy, mint egy csille szén.
- Tudod? - Tényleg?
Ja, jártatod a szád, amint csak lehet, mi, Blackie?
Nekünk társaknak kéne lennünk. Nem az én hibám, hogy...
Társaknak?
Nem az én hibám, hogy elcsíptek a kocsival, tökfej.
Társadnak nevezel? Szart se kaptam tőled!
Hadd mondjak valamit. Hale eltervezett mindent.
És beszélek vele, és szólok, hogy ne legyél benne,
mert annyira fafejű vagy.
Mindig mondta, hogy fafejű vagy. Tudsz róla?
Ez volt a terv. Azért ülök itt, mert ez volt a terve.
Mollie...
Maga igazi?
Lehetek igazi.
Jól van, jól van. Ez elég lesz.
Ernest, maga jó ember, igaz?
Igen, uram. Az vagyok. Gondolom.
Gondolja? Most az, vagy sem?
Az vagyok, uram. Az vagyok.
Szereti a nejét és a gyerekeit?
Igen, uram. Szeretem.
Szolgálta a hazáját a gyalogságnál,
és nem hinném, hogy így kellett, hogy alakuljon az élete.
Nekem úgy tűnik, a családja odahaza
nagyobb áldás magának, mint a nagybátyja, Bill Hale, a király.
Mindketten jól tudjuk, hogy nagyon igaz lelkű embernek adja elő magát.
Csak hát éppen nem az.
Semmit sem tett magáért, fiam...
leszámítva...
hogy rossz dolgokat műveltetett magával, és kihasználta, hogy ilyen... a természete.
Mit szólna, ha újrakezdenénk?
Én...
Haza akarok menni a feleségemhez,
úgyhogy...
mondják meg, mit kell tennem.
Tudja, ki ölte meg Henry Roant?
Nehogy elfuss.
Jöttem, hogy bevigyelek.
Úgy értesültem, tud valamit a Henry Roan-gyilkosságról.
Én nem tudok arról semmit.
Van itt valaki, aki a barátjának mondja magát,
és szerinte maga tud valamit a dologról.
Ki az?
Tehát az én nyakamba varrják?
Igen, uram.
Ragadjanak ceruzát.
Hol van a férjem?
- Van orvosa? - Nincs. Nem kér belőlük.
Vigyük.
- Maguk igaziak? - Mehet?
Asszonyom!
Hol van a férjem?
Szerzünk segítséget.
Mrs. Burkhart. Mrs. Burkhart.
Heroint, két milligrammot.
Szeretne védelmet?
Kitől?
Hát a...
A nagybátyámtól.
- Üdv, Harve. - Bill.
Úgy hallom, köröznek. Itt vagyok, hogy feladjam magam.
És állítólag mit követtél el?
Megöltem valakit, hiszed vagy sem.
Bill, azt azért nem mondanám.
Tartóztass le, fiam.
- Erre semmi szükség. - Nem gond. Rajta, fiam.
- Mr. Hale, nyilatkozna? - Mr. Hale!
- Mit tud a gyilkosságokról? - Nyilatkozat? Csak: „Ártatlan vagyok”?
Ártatlan, mint a ma született bárány. Még ártatlanabb.
Mr. Hale! Mr. Hale!
Mikor beszélhetek a feleségemmel?
Azt mondta, ha tanúskodok, láthatom a nejem.
Hát, ő most kórházban van Pawhuskában.
Kórházban van? Jól van?
Nem úgy tűnik.
Üzenem, hogy levelet akarok küldeni.
Hová viszik, Mr. Burkhart?
Én most egy darabig a másik irányba megyek.
Hová viszik, uram?
Hová visznek?
Nem vádoljuk meg semmivel, mert vallomást fog tenni.
Tudom, vissza akar menni Mollie-hoz és a lurkókhoz,
de most a legjobb, ha egy időre kivisszük az államból,
távol tartjuk Hale-t és a farkasait.
Érti?
A jegyzőkönyv kedvéért: jelenleg hol lakik?
Börtönben.
- Meddig tart a büntetése? - Életfogytig.
- A Drumright-balhéért, ugye? - Igen, uram.
És azt William Hale szervezte, igaz?
Úgy bizony. Úgy bizony. Fura, nem?
Levelet diktálok.
„Ne ítélj.” Írta: William K. Hale.
Ki kérte arra, hogy megölje Bill és Reta Smitht?
William Hale és Ernest Burkhart.
Mostanában kommunikált magával Mr. Hale?
Igen. Ami azt illeti, igen.
Üzenetet küldött a cellámba.
Hogy öljem meg az unokaöccsét, Ernestet.
Mr. Thompson.
A legaljasabb bűnöző is joggal kérhet esélyt,
hogy bizonyítsa ártatlanságát a földijeiből álló esküdtszéknek. Ne ítélj!
Üzenetet küldött a cellámba, azzal, hogy segít megszökni.
És ha kint vagyok, vigyem az unokaöccsét, Ernestet Mexikóba, és öljem meg.
Visszaüzentem, hogy nem tanúskodom, ha kijuttat.
És hogy vált be a dolog?
Mi hogy vált be?
Mr. Hale ígérete a nagy szökésre.
Rossebit, itt ülök és magával beszélek, nem?
Szentségit, nem nagyon vált be.
Ne ítélj.
Tetesse be a Pawhuska Daily Journalbe, a Fairfax Chiefbe,
a The Hominy Journalbe és a The Osage County Newsba.
Igen, Mr. Hale.
A mamátok sétál.
Hát nem gyönyörű?
Tartson ki, fiam.
Keskeny az út.
Követelem, hogy négyszemközt beszélhessek Mr. Burkharttal!
Ez hallatlan!
Ernest Burkhart az én ügyfelem!
A szabályok ezt tiltják!
Követelem a lehetőséget, hogy beszéljek Mr. Burkharttal!
Ez az ember nem képviselheti egyszerre a vádlottat és a tanút is!
Ez összeférhetetlenség!
Az ügyfelem eltűnt két hónapra!
És nem volt alkalmam kommunikálni vele a tanúvallomása előtt!
Ez egyenértékű a tanú befolyásolásával!
Mr. Burkhart, ez az ember tényleg az ügyvédje?
Nem tudom.
Nincs vele szerződésem, de...
Hajlandó vagyok beszélni vele. Igen.
A szabályok tiltják ezt, bíró úr!
A vád nem enged semminemű értekezést
Mr. Hamilton és a tanúja között
az eljárás megkezdése előtt!
A Wahzhazhe nép igazságot érdemel!
Adják át nekünk! Én leszek a hóhéra!
Mr. Burkhartot visszarendelem a rendőrbírók őrizetébe!
Rendőrbírók, vezessék ki innen!
A tárgyalás elnapolva holnap tíz óráig! Hagyják el a termet!
Sajnálom...
ezt a sok zűrt.
Én most hazaviszlek.
Testvér.
Freeling és Hamilton látni akar ma este Hale-nél.
Átbeszélni a dolgokat.
Seriff.
Ernest.
Myrtie néni.
Ernest, ismeri Mr. Soloweyt? A Solowey Oiltól.
És persze Mr. Kraceon, a Kraceon Oiltól.
Tessék. Üljön le.
Ha tanúskodik a nagybátyja ellen,
tudja, hogy ezt fel lehet róni magának, ameddig csak él,
és elítélhetik a Smith-gyilkosságért,
és a hátralévő napjait börtönben töltheti? Ezt felfogta?
Nem, azt hiszem, ezt nem gondoltam nagyon át. De...
A kezébe adják a kötelet, hogy felkösse magát. Ezt felfogta?
Nem fogta fel! Nem fogta fel.
- Ernest! - Igen. Igen.
Ha ezt megteszed, meggyilkolod a nagybátyádat.
Ernest! Ezt akarod?
Hogy börtönben haljon meg? Tényleg, Ernest?
Nem. Dehogy akarom, Myrtie. Tudod, hogy nem akarom.
Igen. A hatalmában áll megmenteni az életét.
Ő megmenti magát, ostoba kölyök!
Most haza akar menni?
Igen. Szeretnék.
- A nejéhez, a gyerekeihez? - Igen, uram.
A kormány emberei
megverték és megkínozták!
Hát, nem. Nem volt ilyen. De napokig nem alhattam.
Nem! Megverték! Megverték!
- Igen, megvertek, megvertek, uram. - Köszönöm!
Álmodtam.
Tényleg?
Elmentünk Colorado Springsbe.
Elmondtad az összes titkod, és én eltettem őket egy dobozba.
Aztán a folyóhoz mentünk, és bedobtuk mindet.
Ott boldogok voltunk.
Mondtam már, hogy most milyen gyönyörű vagy? Nézzenek oda.
Ragyogsz.
Hat az inzulin, igaz?
Megmondtam. Először romlik, mielőtt javulni kezd.
Most mi lesz?
Csak annyit tudok, Mollie, hogy ez nagyon bonyolult.
A fehérek törvényei, azok...
Néha emezt kell csinálni, pedig amazt akarod csinálni.
Tudom, hogy ezt nehéz neked megérteni oszázsként, de...
most azt kell tennem, hogy megyek, és elmondom a rendes igazságot,
rendesen arról, hogy a kormányzatis emberek mit tettek, hogy hazudjak nekik.
Tudod, hogy megvertek, ugye, Mollie?
Megvertek. Megkínoztak.
Napokig ébren tartottak, hogy hazugságokat találjak ki,
és mondjam, hogy a nagybátyám csinálta a szörnyűségeket. Ez...
Most már jó úton járok.
Már jó úton járok,
nem a hazugságokat mondom. Helyesen cselekszem,
és megvédem a nagybátyámat, mert védelemre van szüksége.
Mi az?
Mi van?
Mikor jössz vissza?
Pár nap múlva.
Pár nap múlva visszajövök.
Na, figyelj,
le fognak tartóztatni, meg minden, csak a műsor kedvéért.
De egyáltalán nem vagyok bajban.
Egyáltalán.
Az égvilágon semmi rosszat nem tettem.
Nyugodtan csukjanak le.
Csak tudd, hogy milyen úton jársz.
Tanúskodik nekünk?
Nem én, nem, uram.
Úgy döntött, nem tanúskodik a kormánynak?
Így van. Amit mondtam, egy rakás hazugság volt.
Rendben. Forduljon meg.
Letartóztatom Reta és Bill Smith meggyilkolásáért.
Mi vitte rá arra, hogy megölje Anna Brownt?
- W.K. Hale felbérelt rá. - Mit mondott magának?
Hogy kapok 1000 dollárt, plusz amivel tartoztam neki, ami 600 dollár.
- Azt mondja, maga ölte meg Anna Brownt? - Igen, uram.
Levitte abba a vízmosásba,
amit itt a Three Mile Canyonként ismernek, igaz?
- Igen, uram. - Mivel lőtte le?
Automatával.
És hol lőtte meg?
Átlőttem lefelé a feje tetejét. Rögtön meghalhatott.
Azt mondja, rendesen be volt rúgva.
Igen, uram.
De tisztában volt azzal, hogy megöli, ugye?
Igen, uram.
És hogy vitte le őt arra a helyre, ahol megölte Anna Brownt?
Byron és én lecipeltük.
És leitatták őt, hogy meg tudják ölni?
- Igen, uram. - Feküdt, amikor megölte?
Nem, uram.
Hát milyen testhelyzetben volt?
Ült.
Byron felemelte, felhúzta, így felsegítette.
Tehát ott állt, és utasította Byront,
hogyan tartsa ezt az ittas, tehetetlen indián nőt,
lent, annak a vízmosásnak az alján,
miközben arra készült, hogy golyót repítsen az agyába?
- Igen, uram. - És aztán mi történt?
Elengedte, úgyhogy visszarogyott.
Felkiáltott?
Nem, uram.
És maga ott állt, és nézte, ahogy meghal?
- Nem, uram. - Elégedett volt a munkájával?
- Igen, uram. - És sarkon fordult, és távozott?
Igen, uram.
Látta már azt a vízmosást, ahol megölte Anna Brownt?
Láttam vagy 100-szor, gondolom.
Azóta 100-szor.
Visszament, hogy megnézze, hol ölte meg Anna Brownt?
Nem, uram.
Nem?
Nem, uram.
Akkor minek jár vissza oda?
Semmi baj.
Elmondhatja az esküdtszéknek.
Hát mert ott jól...
Ott jól lehet parkolni és inni, mulatozni.
Nem látszik az útról, úgyhogy...
Hová ment, miután megölte Anna Brownt?
Aludni Bill Hale-ékhez.
Aztán mit csinált?
Tovább ittunk.
Byron hová ment?
Haza Mollie-ékhoz.
Kösz, Mollie.
Szívesen.
Nézz a lábad elé.
Nézek. Ha azért hoztatok ide, hogy megöljetek,
- megöllek. - Ne mondj már ilyet.
Ülj le. Kényelmesebb lesz.
Oké, elég. Gyere. Így, ni.
- Tartsd meg. Ültesd fel. - Már egyenesen ül.
- Így. - Ülj fel.
- Ültesd fel rendesen. - Jó. Fogom.
Ha meg akartok ölni, megöllek.
Így, ni.
Ernest.
Ébredj, fiam.
Igen.
Mi az? Mi van?
Mi történt?
Ezt nem lehet kíméletesen közölni.
El kell mondanom,
hogy a gyermeke meghalt.
Melyik? Melyik gyerek?
Nem tudom a nevét.
Ki? Ez...
Cowboy? Melyik?
Valamelyik gyereknek tüdőbetegsége volt?
- Igen. Igen. - Szamárköhögés?
Nem... Nem, ki mondta ezt magának?
Ki mondta magának?
Az egyik ügynökünk Fairfaxből értesített.
Mollie elment érte, és...
és hazavitte.
- Nem lehet... - Anna az. Anna az, igaz?
Nem lehet másképp elmondani, fiam.
Nem! A szentségit!
Elvették a kicsimet!
Isten áldja meg, fiam. Én...
Őszinte részvétem.
Mi történt?
Meghalt a kicsi.
- Melyik? - A kisbaba.
A kisebbik?
Ó, fiam. Fiam...
Ó, istenem.
Elvették...
Ne.
Ernest.
A kis Anna már a Teremtővel van, fiam.
Ernest.
Uram, könyörülj rajtunk. Uram, könyörülj rajtunk.
Uram, Uram, Uram.
Üdv, Király.
Hogy van mindenki?
Nincsenek jól.
Tudom, fiam. Én is érzem.
Tudja, hogy már nekem kell gondoskodnom a két gyerekről és Mollie-ról.
Akkor...
Mit akarsz ezzel?
Tudja, hogy ez mit jelent, igaz?
- Hát... - Én tanúskodni fogok.
Hát, erős döntés ez a balszerencsével szemben.
- Hát... - Biztos ezt akarod?
Igen.
Muszáj lesz, úgyhogy...
Alkut ajánlottak?
Alkut ajánlottak. Igen.
Nem fogják betartani.
Hát, ez a szövetségi kormány, és ezt mondták.
Bizony, a szövetségi kormány. Pont ezért mondom.
Ez az egész semmit sem fog jelenteni, leszámítva, hogy szétszakad a család.
Ezt akarod?
Ez nem oszt, nem szoroz.
Ezt a szívem legmélyéről mondom.
A legmélyebb tudás, amire az élet, a tapasztalat tanított,
hogy ez nem fog számítani.
Tudja, hogy megváltoztak a dolgok, ugye? Tudja ezt?
Az oszázsok már nem állnak maga mellé. Többé senki sem áll maga mellé.
- Az oszázsok? Imádnak. - Nem, nem hallgatnak magára.
De. Ők tudják. Tudják, kitől kapták az utcákat,
kitől kapták a kórházakat, kitől kapták az iskolákat. Tudják.
Én hoztam át őket a nagyszerű 20. századba.
Nem állnak maga mellé, Bill.
- Tényleg? Nem? - Nem.
Nem állnak maga mellé, Bill. Vége.
Lehet, hogy közfelháborodás lesz egy darabig.
De aztán tudod, mi történik? Az emberek elfelejtik.
Nem emlékeznek. Nem érdekli őket.
Nem érdekli őket.
Csak egy újabb hétköznapi, szokványos tragédia lesz.
Ja, ez nem szokványos.
Ne tégy olyat, amit egész hátralévő életedben bánni fogsz.
- Bánni fogod... - Nincs olyan, amit ne bánnék, Bill.
Neked családod van.
Gyerekeid. Egyet már elveszítettél. Ne tedd tragikusabbá...
Ez már így is egy átkozott tragédia.
Ne jöjjön a családom közelébe.
Soha többet.
- Hát, sajnálattal hallom. - Igen.
- Ennek vége. - Kérlek, ne dobj el mindent.
- Nem, nem megy. Nem lehet. Nem, ezt nem. - Sajnálattal hallom. Szeretlek, fiam.
Ezt nem, Bill. Nem.
Ne dobd el magadtól, fiam.
Mr. Burkhart, saját elhatározásából van itt?
Igen, uram.
Senki nem ígért magának semmit?
Nem. Nem, uram.
A nagybátyja utasítására felkereste John Ramsey-t azzal, hogy ölje meg Henry Roant?
Igen, uram.
Elvezetett Fairfaxből Ripley-be,
hogy szóljon John Ramsey-nek, hogy szóljon Asa Kirbynek, hogy végezzen el egy munkát?
- Igen, uram. - És ki kérte meg minderre?
A nagybátyám, William Hale.
Látja őt?
Igen, uram.
Rámutatna, kérem?
Igen, uram. Ott van.
Kerüljön jegyzőkönyvbe, hogy a tanú azonosította a vádlottat, William Hale-t!
És mi volt a munka, melynek elintézését a nagybátyja Asa Kirbytől várta?
Hogy robbantsa fel Reta és Bill Smitht.
Miért akarta felrobbantani őket?
Hogy megszerezze a pénzüket.
Maga nős ember?
- Igen, uram. - Hogy hívják a feleségét?
Mollie Burkhart.
Ő Reta húga?
Igen, uram.
Ő a húga Anna Brownnak is, akit meggyilkoltak?
Igen.
És az édesanyja Lizzie Q., aki halott?
- Igen. - És a nővére, Minnie, szintén halott?
Igen.
És ezek a halott asszonyok mind indián asszonyok, igaz?
Igen, uram.
Ha Mollie, a felesége meghalna,
ki kapná meg az olajvagyonát?
Én és a gyerekeink.
A nagybátyja előállt magának egy tervvel,
mely szerint ön húzna hasznot ezen indián asszonyok halálából?
Igen, uram.
És maga segített a nagybátyjának, önszántából?
Igen.
És e terv része volt, hogy megismeri és feleségül veszi Mollie Kyle-t,
majd meggyilkolja a családját és őt az indián olajvagyonukért?
Nem, uram.
Azért ismertem meg és vettem el a nejemet, mert felvettem a bérkocsimmal.
Nem azért vette el, mert a nagybátyja így rendelte?
Nem, uram.
Szerettem a nejem onnantól...
Mert ez történt velünk, amikor felvettem a bérkocsimmal.
Hogy van az én Cowboyom?
Jól.
Hiányzik a papája?
Igen.
Elizabethnek is.
Tudják, mi történt?
Nem annyira.
Elmondtad a teljes igazságot?
Igen, el.
A lelkem már tiszta, Mollie.
Ez nekem megkönnyebbülés, kikerülni az egész alól.
Nem hagytam volna, hogy a közeledbe jöjjön, vagy a gyerekek közelébe.
Mit adtál nekem?
Tessék?
Mi volt az injekciókban?
A gyógyszer, amit beadtál.
Mi volt benne, Sho-mee-kah-see?
Inzulin.
Győzött a jog.
A Megtörtént Bűnesetek
J. Edgar Hoover és a Szövetségi Nyomozó Iroda jóvoltából kerül adásba.
Ez az oszázsindián-gyilkosságok hitelesített történetének befejező része.
Miközben elbúcsúzunk Osage Countytól, foglaljuk össze.
Az orvosokat, a Shoun fivéreket, a jogrendszer sosem vette elő,
amiért kétségkívül segítettek mérgezni Mollie-t.
Ernest bátyja, Byron Burkhart, cinkosként állt bíróság elé Anna gyilkossági ügyében.
Kelsie Morrison azt mondta a tárgyaláson...
Byron leitatta, a többit én csináltam.
Byront elengedték, miután az esküdtek nem tudtak dönteni.
William Hale-t, a halálos tervek főkolomposát
bűnösnek találták, és Leavenworthbe küldték életfogytig.
Leveleket írt haza, az oszázs barátainak.
„Drága barátaim! Hogy vagytok?
Sosem voltak életemben jobb barátaim az oszázsoknál,
és én is igaz barátjuk voltam.
Inkább élnék Gray Horse-ban, mint bárhol a világon.
Nem is sok holdtölte után újra veletek leszek.
Hogy van Dah-kah-hee-ke barátom?
Igaz barátsággal, W.K. Hale.”
Hale 1947-ben szabadult.
A felügyelőbizottság jó magaviselettel indokolta a korai szabadulását,
de ennek nem mindenki örült.
Ezt az embert azért engedik ki, mert lefizette a politikusokat,
és senki sem törődik az oszázs életekkel.
Hale-nek többé nem szabadott volna belépnie Oklahoma területére,
de a rokonok szerint gyakran látogatta őket.
Mit kérsz ebédre, William?
Ha az az átkozott fafej Ernest tartotta volna a bagólesőjét,
ma tejben-vajban fürödnénk.
William Hale egy arizonai szeretetotthonban halt meg.
Nyolcvanhét évet élt.
Ernest Burkhartot az Oklahomai Állami Fegyintézetben letöltendő
életfogytig tartó börtönbüntetésre ítélték.
Nem te próbáltad megölni az „ingyán” nejedet az olajvagyonáért?
Évekkel később aztán kegyelmet kapott,
és újfent visszaköltözött Osage Countyba,
ahol hátralévő napjait Byronnal élte le egy lakókocsiparkban, a várostól északra.
Adj egy sört, bratyó.
Gyufád van? Lucky Strike a számban.
Miután Mollie elvált Ernesttől,
új férjével, John Cobb-bal a rezervátumon kívül éltek.
Molly diabéteszben hunyt el 1937. június 16-án.
Gyászjelentése a helyi lapban egyszerűen így szólt:
„Mrs. Mollie Cobb 50 éves korában,
szerdán 11 órakor otthonában jobblétre szenderült.
Tisztavérű oszázs volt.
A Gray Horse-i régi temetőben temették el
édesapja, édesanyja,
nővérei és lánya mellé.”
A gyilkosságokat nem említették.
MEGFOJTOTT VIRÁGOK
KÉSZÜLT DAVID GRANN KÖNYVE ALAPJÁN
ROBBIE ROBERTSON EMLÉKÉRE
HÁLÁS KÖSZÖNET AZ OSZÁZS NEMZETNEK
ÉS GRAY HORSE, PAWHUSKA ÉS HOMINY KÖRZETEK LAKÓINAK
JOHN WILLIAMS EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Speier Dávid