-Godmorgon Jacob. -Hur mår du Grace?
-Allt väl. Och du? -Kul att ses.
Det är okej, antar jag.
Verkar bli en okej dag.
Vad kallas det du har runt halsen? En scarf eller sjal?
Den kallas "kravatt".
-En kravatt? -Ja.
Är det vad alla har nuförtiden?
-Ja. -Kravatter?
Varför har du en kravatt?
-Vad är det du döljer? -Det är bara snyggt.
-Mmm. -Jag har inget att dölja.
Vill du ha något mer än kaffe?
-Nej. -Det blir 2 dollar och 50 cent, tack.
Bra eller dåliga betyg?
Om något är på gång så klarar jag mig.
Okej.
Hej, vad händer?
Ja.
Okej.
Vaddå? Vänta...
När då? Vem
Vad...
En student?
När då? För...
femton år sedan?
Vem... Vänta... Vem är det?
Så du ringer för att du hört något och inte har något...
Vänta, vad tror du hon heter?
Hela dagen har jag försökt minnas...
vad som hände.
Jag är glad att hon ska släppa en bok
och jag har klarat sånt här förut...
Jag har utmålats...
i andras berättelser
men nu är det en så laddad tid.
-Vad anklagar hon dig för? -Jag har ingen aning.
Det finns ett kapitel i en bok som antyder något.
Jag har ingen aning.
Det är inget brott.
Inget övergrepp.
Ingen våldtäkt eller något hemskt.
Vi hade sex med samtycke när jag var hennes lärare.
-Okej. -Jag var lärare...
-Okej. -på konstinstitutionen
gav en serietecknar-kurs.
Mitt i terminen för avgångsstudenter.
Jag förstår. Du var den snygge läraren.
-Precis. -Okej.
Kanske, jag vet inte.
Det är okej.
-Ja, okej. -Men vad hände?
Öhh...
Hon var en av 12, 13 studenter
och hon var söt. Och så...
Du tyckte hon var attraktiv.
-Absolut och hon... -Tyckte du var attraktiv.
-Ja, självklart, men det var... -Visst.
från början handlade det om konsten.
-Det handlade om... -Flirtade hon med dig?
Det är svårt att säga.
-Men... -Jag vet inte ens...
när kvinnor flirtar med mig nuförtiden.
Jag antar att du de senaste 20 åren har
flirtat med mig? Eller?
-Eller? Jag vet inte. -Det är klart att jag säger nej.
Okej, det är poängen.
Okej,
det som hände var att under terminen
-fick hon mycket uppmärksamhet. -Får jag fråga? Låtsas du som om
att du inte vet att jag flirtar med dig
när jag flirtar med dig eller har du ingen aning?
Vad ska jag göra?
Vi har en hemlig överenskommelse att vi inte ska...
Jag menar...
när du har varit med killar
och jag tänkt: "Varför är hon med honom?"
och på den tiden då...
-vi var mer attraktiva. -Får jag fråga?
Har du någonsin velat kyssa mig men låtit bli?
Alldeles nyss men du sabbade det.
-Hur då-- -Du sa nej.
Det är väl så det är nu? Nej betyder nej, eller hur?
Sak samma.
Jag vet inte.
Jag vet helt enkelt inte.
Jag kommer få veta vad hon skrivit
och det kan förstöra den lilla...
karriär jag har kvar
om det är illa, vad ska jag göra?
Ord skulle stå mot ord och hon kan göra vad hon vill.
Dessvärre är det en mycket liten värld...
som jag jobbar i
men jag skulle helst slippa skämmas...
och vara utstött, men jag har ingen jävla aning...
Inget spelar någon roll längre, baby.
Du och jag...
-"Baby"... -Från och med nu.
Kallar du verkligen kvinnor du är med för "baby"?
-Låter det så? -Det är ett hemskt...
-Hörde du hur jag sa det? -Det är inte...
-Vad är det för fel baby? -Du hänger över mig.
-Gör jag? -Varför gör du det?
-Vad? Varför kan vi-- -Låt bli...
När du laddar för det...
-Det är så... -Vad?
Det händer redan...
Du behöver inte...
Sitt ner. Du behöver inte...
Så märkligt.
Gode gud.
CLUB RAINBO
Jag vet inte.
Det är jävligt märkligt...
att...
under tiden...
när jag undervisade...
Gjorde jag inte...
jag tecknade nästan ingenting.
Särskilt inget om Beth, den där kvinnan.
Och det finns ingen korrespondens här
bara några artiga, professionella och förnuftiga mejl.
Är inte det galet?
När var jag...
Jag tecknar ju alltid!
Jag måste ha varit
verkligen
Jag vet inte, under isen.
Jag vet inte vad det var för fel men--
-Jag är så hungrig. -Vad?
Jag är verkligen hungrig och behöver juice. Är du törstig?
Jag drack precis massor av vatten.
Jag kan inte äta just nu,
-mitt huvud är fullt av det här. -Jag förstår.
-Vad fan ska jag göra? -Jag vet inte...
Det är en rätt svår situation
men det kommer att gå bra.
-Vart ska du? -Ärligt talat, jag--
-Jag är vrålhungrig. -Vad? Okej.
Jag skulle följa med, men vore inget bra sällskap.
-Förstås inte. -Jag är helt
-Vi kommer-- -Vad?
Det är ingen stor grej.
-Vad då? -Att vi legat med varandra.
Jag tänker inte ens på det.
-Uppenbarligen. Inte jag heller. -Okej.
Jag har tappat ett mynt.
-Vad är det där för skor? -Loafers.
Nej det är sneakers, platå--
Låt bli att kritisera mig. Min väska!
Här är den.
Vänta...
-Okej. -Okej?
Är du okej? Se på mig.
-Är du okej? Jag mår bra. -Ja.
-Jag mår bra. -Jag är okej.
-Ja, okej. -Vänta!
-Vad? -Du.
Vi kan smälta det här.
-Förstår du? -Jag älskar dig.
Och jag dig. Men jag vill inte ha frukost.
Jag är bara hungrig...
Ska jag följa med?
-Nej, jag har blodsocker-- -Jag kommer för fan!
-Jag vill vara ifred. -Nej, vänta!
Är du okej?
Hejdå.
För tusan.
Jävlar.
Hej.
-Hur är läget? -Hej.
Vad gör du?
Tar ett bad.
Kan vi prata?
Ja.
Okej...
Jag pratade just med David
och min föreläsning
på konstskolan utanför Detroit nästa månad har ställts in
på grund av den här jävla boken.
De har hört talas om Beths bok
eller fått tag i ett exemplar, jag vet inte hur
femtusen upp i rök.
Det var en av de fyra
som jag skulle leva på i år.
Nu händer det för fan.
Värsta tänkbara scenariot.
Hej, är du Beth?
Beth, hej.
Det är Jacob Malco.
Jag hörde talas om en serieroman som du...
Som du har skrivit och som ska ges ut
och jag hörde...
Vad?
Min agent fick reda på det. Det är inte hemligt.
Han fick också veta att jag inte framställs på
ett bra sätt och att det skulle kunna innebära...
problem för mig och jag ville bara prata med dig
för jag minns det på ett annat sätt.
Men det spelar ingen roll?
Jag har skrivit biografier...
Det är precis vad som hände i dina ögon, men jag...
Jag attackerar dig inte.
Jag vet inte vad du skrivit. Men...
Varför kan vi inte prata om det?
Kanske träffas och
låta mig läsa boken
eller försöka avsluta det här
eller erbjuda någon sorts gottgörelse?
Varför kan vi inte prata om vad som kommer hända
för det kommer att ha stora konsekvenser för mig.
En halvtimme. Okej.
Det är gott om tid.
Vi kan ta en kaffe...
Bor du fortfarande i Chicago?
Finns det något ställe du brukar gå till eller...?
Okej, ett ställe du inte gillar då?
Vi kan ses på...
McDonalds? Inte en McDonalds.
Vi kan gå...
Okej, du--
Förlåt. Var än du vill ses.
Nu ska vi träffas mitt på dagen på en offentlig plats.
Det var som om hon antydde att hon inte skulle känna sig trygg med mig.
Jag förstår inte. Jag tyckte om henne,
vi kom bra överens och jag var förtjust i henne.
Och nu har jag ingen jävla aning om vad som hände.
Förutom då...
hon blev konstig när...
Efter att vi haft sex, för hon var gift
och det kändes inte bra för mig...
och nu är jag ett monster?
Vad fan?
Förstår du?
Hör jag vad du säger?
Lyssnar du? Pratar jag rätt ut i luften?
Jag...
Inget.
Vad är det för fel nu?
-Jag menar-- -Menar du allvar?
Vad är det för fel på mig?
Vi låg med varandra
och du pratar om en annan kvinna, känslor,
att ni hade sex och att det blev konstigt.
Vad är det som händer nu?
Är du inte här?
Är vi ens på samma planet?
Existerar jag ens?
Det är klart du gör.
Prata med din terapeut.
Vad?
Jag trodde att du sagt att var okej. Att vi är okej. Är vi inte?
-Är det en katastrof nu? -Jag är inte kurator.
-Lämna mig ifred. -Var inte min kurator
-Du är min vän. -Inte?
Du vill att alla ska vara din kurator.
Vad fan betyder det?
Alla i ditt liv blir en rådgivare.
Varför blir du tokig för det här?
Jag är inte tokig.
Skit i det. Okej.
-Lämna mig ifred. -Det ska jag, för gott.
-Det är för mycket. -Ja.
Dra åt helvete.
-Som att du är jävligt okomplicerad? -Ja.
Jösses. Jävligt självisk.
-Hej. -Hej.
Hur är läget?
-Det är bra. -Tack för att du kom.
Okej.
-Det är... -Okej.
-Okej, jag ska... -Okej.
Oj,
i vilken vecka är du?
Jag är inte...
gravid.
-Hej. -Vad önskar du?
En latte tack.
En latte. Det blir 3 dollar och 75 cent.
-Här är din växel. -Tack ska du ha.
-Tack. Kommer strax. -Toppen.
Jag ber om ursäkt.
Det var en bra början.
Men du är fin.
Jag...
Det är roligt att träffa dig. Jag...
Du frågade just om jag var gravid.
Fan.
Okej.
Jag...
Tack för att du...
-Träffar mig. -Ja.
Känner du dig trygg här? Är det här
tryggt nog för dig?
-Kom igen. -Kom igen själv.
Är jag ett monster?
Det har jag inte sagt.
-Jag ville träffas på en plats som-- -Vad trodde du skulle hända?
Jag kanske inte vet vad som hände emellan oss
men när jag hörde talas om--
Vad har du hört?
Vad berättade de?
Ok, tack.
För det första...
Jag har inte hört ifrån dig eller tänkt på dig på flera år.
Och så berättar min agent att du skrivit den här...
Han sa att den kommer visa mig i dålig dager.
Det blir problem.
Något slags maktmissbruk.
Så jag går igenom mina minnen...
Ja, så är situationen.
Men varför, helt plötsligt?
Vad menar du, plötsligt?
Jag har burit på det, tänkt på det.
-Det påverkade mitt liv. -Det förstår jag
men tidpunkten är lite...
-Varför nu? -Vad menar du?
"Varför nu?"
Samhällsklimatet
är en jävla mardröm... för män.
Jag beklagar.
Varför inte för fem år sedan?
Vad har du hållit på med i femton år?
Det är intressant.
-En intressant fråga. -Vad är intressant?
Jag har inte direkt arbetat...
i femton år.
Jag har inte haft det så lätt.
Jag kunde inte direkt få något publicerat.
Jag hade inte så stort självförtroende.
-Försökte du? -Ibland.
Jag tvivlade på mig själv.
Jag såg på allt jag skapat
och tänkte: "Vilket skräp".
Tills jag...
till slut...
-...bestämde mig för att satsa... -Okej.
och jag skapade något som jag är stolt över
men jag var tvungen...
att känna efter innan jag gjorde det.
Den här boken handlar inte om dig.
Det finns ett avsnitt om dig.
Den handlar om...
mig, och hur jag förhållit mig till...
olika män i mitt liv.
När en relation tog slut
insåg jag: "Jävlar, varje...
beslut jag tagit har handlat om något som en man har velat."
Inga beslut om mig själv.
Inget som gjort mig lycklig eller för mitt eget...
bästa.
Så jag är bara en av många män
i den här boken om män som gjort dig illa.
Om du...
Det är vad du sa
men jag slår vad om att jag är den enda som har något att förlora?
Har du pratat med de andra innan...
Jag pratade med några. Som jag har kontakt med.
-Varför fick jag vänta? -Det här är...
-Vad? -Vad är poängen med det här?
Vad vill du? Vad vill du veta?
Okej.
Jag satt där
när jag fick höra om det här
och jag har varit med ett tag.
Jag är gammal. Jag har gjort misstag.
Men jag försökte minnas hur vår relation hade varit.
Jag försökte minnas
vad vi gått igenom.
Och vad kom du fram till?
Att det inte var dåligt.
Jag minns att vi hade många
riktiga samtal om saker.
Jag minns hur jag gick igenom dina verk
och att jag gillade dem.
Du var jättebra.
Jag minns att vi åt lunch.
Du trivdes inte i ditt äktenskap.
Jag var nyskild och försökte hjälpa dig
och vi tyckte lite synd om varandra.
Jag kände en kontakt.
-Ja. -Ja.
Och sedan blev det konstigt.
Jag vet att det blev konstigt, men jag kunde inte
se mig själv som någon som gjort något hemskt.
Allt det där är med i min bok.
Det är historien jag berättar. Vi har samma berättelse.
Det här är ur mitt perspektiv.
Det känns på ett sätt för dig för du är i en maktposition.
-Du var min lärare. -På högskolan.
Du var 26 år. Jag menar--
Exakt. Jag var 26 år.
Det var en stor sak för mig att komma ända hit för att studera
att tro tillräckligt på mig själv.
Det var stort.
Det var inte förrän då
jag kände att jag förtjänade att komma hit
och försöka göra något av mig själv. Det var stort.
Det krävde allt av mig.
-Ja? -Och så träffar jag någon
som säger att jag är bland det bästa de sett.
Hur kan man säga en sådan sak?
-Det var sant. -Om det var sant,
vad hände sedan?
Blev mina teckningar usla efter att vi haft sex?
-Jag vet inte... -Vi hade sex en gång!
Jag vet.
Jag visste inte...
vad du gjorde efter det.
Jag gick i din klass.
-I två veckor. -Längre...
och det var smärtsamt och obekvämt.
Jag kände det.
-Vad hände? -Jag vet inte.
Vi hade sex och sedan var det jävligt konstigt
för jag började tro att
du skämdes och var arg eftersom du var gift
och att du skulle berätta för din man,
att han skulle ge mig stryk...
Jag berättade för min man innan något hänt.
Vad?
Jag tog det på allvar.
Det kändes som om vi hade en relation.
Och det du sa till mig,
att du skulle hjälpa mig med praktikplatser.
Du skulle presentera mig för folk.
Hur fantastisk jag var och...
hur nyskapande mina verk var.
Det är så pinsamt att tänka på.
-Så pinsamt att jag föll för det. -Jag tyckte det.
Så--
Men jag var inte ett monster
som lurade dig för att få ligga.
-Jag menar... -Så vad...
förändrades efter att du gjort det?
Jag kan inte hantera...
Ibland när jag varit i situationer
när jag haft sex med någon jag tycker om.
Och när vi gjort det så är jag liksom, du vet...
Jag är hämmad känslomässigt.
Efter att vi knullat...
Då bara försvann du.
Skulle jag ha letat rätt på dig och...
Om jag hade så mycket talang.
-Var jag inte värd det? -Jo, men...
Kunde du inte visa upp mig för folk:
"Kolla vem jag har upptäckt..
-Ja. -Så kändes det för mig.
Sen började jag tänka på det.
"Det är så jävla orättvist."
Att du ville ligga med mig,
har påverkat hela mitt liv.
Var det för att mitt arbete inte var bra nog
som jag inte fick praktik, eller blev presenterad.
Du fick mig känna att jag var bra nog.
-Det var du. -Det blev inte så.
Det var för att
jag smet undan eftersom jag kände mig obekväm.
-Men-- -Varför försätta dig...?
-Varför försätta mig i den situationen? -Jag var oansvarig.
-Antar jag. -Okej.
Det är historien jag berättar.
Men att allt handlade om att jag ville ligga
och att allt ändrades
när jag fått vad jag ville
och sedan struntade i dig, är skitsnack.
Så om det är historien
så stämmer det inte. Det är okänsligt.
Men det är din berättelse.
Det är din synvinkel. Jag förstår.
Jag är glad att du skrev boken och jag hoppas det går bra för den.
Och jag antar att jag får se den...
Det är inget jag kan göra åt saken
och min sida av...
Jag vet inte ens vad...
Jag vet inte vad du har...
att förlora.
Kan du inte stå för dina handlingar?
Visst kan jag det.
Det har jag.
Jag har förlorat saker tidigare. Gjort misstag.
Men på någon nivå har jag...
kontroll över berättelsen.
Jag har sidorna som handlar om dig...
med mig. Hade inte tänkt visa dem.
Jag vet inte varför jag bryr mig. Jag tror du...
kommer må bättre, förstå, eller något.
Jag är väldigt nervös.
-Får jag se? -Ja.
Jag kommer inte bli tokig.
Jag förstår. Jag är bara rädd.
Jag är...
defensiv och arg och vill se dina teckningar.
Jag ville göra det då, jag vill göra det nu...
Jag vet inte om jag kan vara här när...
Okej...
Vill du ta en promenad eller gå på toa?
Jag går till toaletten.
Jag väntar lite.
Det är verkligen-- Bra.
Verkligen bra.
Känner du dig...
felaktigt porträtterad?
Nej.
Det är bara din berättelse.
Jag tror aldrig jag riktigt...
tänkte på...
den andra sidan.
Jag har hållit på med det här länge...
Och jag tänker alltid, det här är sanningen.
Och jag vet inte om jag...
ärligt talat...
tänker på...
människorna jag, du vet...
Jag skriver om,
men det här är din historia
och den är...
Den är ärlig och teckningarna är fantastiska.
Och, du vet...
Jag kan inte...
försvara...
mitt beteende på slutet.
Jag tycker du har rätt.
Det som är konstigt är...
Jag försöker inte förklara något men...
Jag ser mig själv i det här och inte...
Det är väldigt svårt att känna empati för...
någon.
För att jag är självupptagen, och särskilt kvinnor...
Hur vet jag det?
Tack.
Men...
du vet...
under den tiden...
Kunde jag inte hitta någonting.
När jag undervisade och hade...
Och vi pratade och sånt?
Jag tecknade inte. Jag tecknar alltid.
Och jag tror...
det händer två saker i hjärnan.
Min hjärna. Jag kan nog inte generalisera,
jag fick verkligen kontakt med dig
och sedan ställde sex till det för att...
den delen av min hjärna slutade fungera.
Jag förstår.
-Gör du? -Ja.
-Det gör jag. -Ditt...
Klarade sig ditt äktenskap?
Det blev komplicerat.
Men jag stannade kvar ett tag.
Men det var som...
dagliga bestraffningar i några år.
Vilket förstås...
Är det med i boken?
Ja.
Bra.
Jag intalade mig att jag inte skulle bry mig om du gillade den
Och nu...
Den är bra. Och förlåt.
Och det är, du vet...
Jag vet inte.
Det är viktigt att...
man har dessa samtal.
Jag vet inte vad som kommer hända.
Men just nu kan jag ta det
och jag är ledsen för...
Tack.
...det jag-- För att jag betedde mig så där,
avfärdade dig.
Orsakade de där sakerna...
Jag antar att jag är tacksam att jag insett det.
Okej?
Jag kanske är arbetslös men...
Vad kallas det? Upplyst?
Upplyst.
Upplyst och pank.
Det är inte så hemskt som du trodde?
Nej.
Ja.
Lycka till.
Tack.
Tack för att du pratade med mig.
Tack själv.
Och det var fint...
Att träffa dig.
Ja.
Hallå?
Hej, det är Jacob. Får jag komma upp?
Hallå.
Hej.
Jag sätter mig där inne.
Hur är läget?
Okej...
Jag ber om ursäkt för parken.
Det var...
pinsamt.
Jävligt löjligt.
Jag är löjlig.
Mmm.
Och du vet...
härom natten?
Jag har tänkt på det.
Det var trevligt.
Det kändes...
du vet...
Det kändes bekvämt.
Inte konstigt.
Jag menar...
Jag älskar dig.
Vi har känt varandra så länge.
Med det, du vet, jag bara...
Det tar mig några dagar, antar jag.
Du vet? När...
man ligger med din bästa vän, då tar det ett tag...
att smälta...
Det tar en dag eller två.
När man...
försöker...
skjuta bort henne och
förstöra allt och sedan...
Ja.
Jag behöver inte göra det.
Hur skulle det vara om du lät bli?
Utmanar jag dig för mycket?
Nej.
Bra.
Kom igen.
Vi är gamla. Så gamla.
Jag är så trött.
Jag vet. Och jag tröttar ut folk.
Men det konstiga med mig är att jag inte bara tröttar ut dig...
Jag tröttar ut mig själv.
Jag försöker...
Jag tränar på att lyssna.
Ska försöka det ett tag.
Jag har typ låtit bli ett helt liv.
Jag ska försöka vara mer...
öppen.
Att slappna av.
-Ja. -Eller hur?
Det här känns bra. Vi slappnar av.
Jag vet inte vad som kommer hända...
Vi har känt varandra så länge.
-Sshh. -Okej.
-Där är en riktig... -Jag vet.
Du är verkligen...
-Du är en plåga. -Jag vet.
-Du är en riktig plåga. -Jag vet men...
Jag ångrar ingenting.
Värsta plågan.
Det har jag alltid varit. Kom igen.
Jag kanske behöver någonstans att bo...
Är det okej?
Undertexter: Jessica Carleson