Sen pitäisi olla joku näistä taloista.
Täällä on jotkin juhlat.
Katso nyt kakaroita.
He näyttävät selvästi alle 21-vuotiailta.
Selvästi alle 21-vuotiaita.
-Moi. -Miten menee?
-Tännekö tulossa? -Joo.
-Mitä mies? -Mitä itse?
Katsopa tätä. Aika kivat.
Hyvä tilanne. Vietän päivät muksun kanssa ja käyn täällä pari kertaa viikossa.
Tärkeämpi kysymys on, mitä haluatte. Tynnyrikypsytetty kaurastout on herkkua.
-Kehuja saa palkinnon. -Ai hatun vai?
Yhden podcastin mukaan olette top 10:ssä, ehkä top 5:ssä.
Ihan hyvin. Seitsemäntenä, mutta ei ketään kiinnosta.
Se oli mahtavaa, mutta veli ei ollut mukana.
-Matt tekee omia juttujaan, samoin minä. -Onko jännitteitä?
-Ei ole. -Eikö?
Hän tienaa niin hyvin, ettei välitä jostain hipsteriolut-podcastista. Paska!
Olimme mekin joskus 16,
-mutta siitä on aikaa. -Älä muuta sano.
-Kuuletko tuon? -Kuulen kyllä.
Onnea matkaan. Pussaa sitä vauvaa.
Show alkaa.
Chicagon poliisi!
-Täällä onkin väkeä. -Meitä ei kutsuttukaan.
Täällä on ainakin 40 ihmistä. Naapurit soittelevat.
-En voi mennä vankilaan. -Vastuuhenkilö esiin.
-Hei, konstaapeli. Olen Jeff. -Oletko vastuussa?
-Hänen onnekseen emme jahtaa. -Pyydän anteeksi.
-Kiva tavata. -Ei ollut tarkoitus.
Vähennämme meteliä. Anteeksi.
Ei kyse ole vain melusta.
Täällä on alle 21-vuotiaan näköisiä.
Kaikki ovat varmasti täysi-ikäisiä.
-Takaan sen. -Entä olut? Näimme rahan vaihtavan käsiä.
-Myytkö alkoholia alaikäisille? -En myy alkoholia alaikäisille.
-Tarkistamme henkkarit. -Jos teidän on pakko. Tehdään niin.
Kuulitte kyllä. Paperit esiin.
-Henkkarit esiin. -Aloitetaan sinusta.
Olen nuoren näköinen.
-Bileet loppuivat tähän. -Tietysti.
-Miten ilta sujuu? -Hyvin.
-Niinkö? -Olen nyt täällä.
-Näytät hyvältä. -Tarkistan henkkarit.
Kauanko olet ollut töissä?
-Pysytäänpä aiheessa. -Hyvä on.
Henkkarit, kiitos.
No niin. Carl?
-Mitä nyt, T? -Täällä on ongelma.
-Ei Carlia tarvita. -Ei hätää, Carl.
-Emme ole humalassa. -He ovat kaikki alle 21.
Emme ole humalassa.
Vannon, etten tunne heitä. He tulivat salaa.
-Soitan maijan. -Tulimme vasta ihan äsken.
-Emme tunne häntä. -Kuunnelkaa! Teidän pitää...
-Peräänny. -Puhun totta. Kysy heiltä,
tuntevatko he minua.
Hörppäsimme olutta. Ei meitä pidätetä.
Katso minua. En valehtele. Kaikki muut ovat täyttäneet 21.
Käänny ympäri.
-Lähdet putkaan. -Ei.
-Sinä myös. -Kädet selän taakse.
Toinenkin käsi.
Haluatteko tekin?
Jättäkää juomanne ja menkää kotiin.
Sisään vain.
Varo päätä.
No niin.
Oletko kunnossa?
Olen.
On aivan kamalaa, että isännöit alaikäisiä juojia.
-He tulivat salaa. -Aivan sama.
Mitä luulet muiden baarien tekevän?
Tämä panimojuttu on...
En tee näin enää. En pysty.
Olet sodassa Mattin kanssa, viesti meni jo perille.
-Miksi kaikki puhuvat Mattista? -Älä selitä.
-Oletko kunnossa? -Olen.
Kiitos.
Ei kestä.
Heräsikö hän?
Ei, uinuu sikeästi.
Kiitos, kun tulit. Otatko kahvia tai...
Ei. Lepää vain. Huomenna on iso päivä.
Anteeksi, että valvotin.
-Soita, jos tarvitset jotain. -Selvä.
Heräät huomenna Simonen kanssa.
Huomenna on perjantai.
Teen sen joka aamu. Huomenna on ainoa panimopäivä.
Luuletko meneväsi autotallille?
Hain sinut putkasta keskellä yötä. Sherri ja minä käymme näytössä aikaisin.
Sinun täytyy tehdä tämä. Sinä mokasit.
-Mitä kuuluu? Olen Sanjay. -Noelle.
-Kiva tavata. -Sherri.
Tulkaa sisään. Katsotaanpa tiloja.
Kiitos.
Kertokaapa firmastanne hiukan, tytöt.
-Tyttö? -Hyvä on.
Teemme koiranherkkuja. Firman nimi on Tail Ale Dog Treats.
Käytämme liikekumppaniemme ohranjämiä.
Edellinen vuokralainen jakoi tilan useaan osaan.
-Saako olla alivuokralaisia? -Saa.
Silloin olisitte heidän vuokranantajansa.
Otatte vastuun 15 000 dollarista kuussa.
Se, miten jaatte tilat ja mitä teette... Voitte alivuokrata muille pienyrityksille.
Onko tämä kauppatila mukana?
Tämä on palapelin paras palanen.
Saatte pääsyn kauppakadulle, jossa on paljon jalankulkijoita.
Voitte testata markkinoita, jos keksitte jotain, mikä ei toimi täällä,
ennen kuin aloitatte tuotannon. Se on teidän asianne.
-Katselkaa rauhassa ympäriinsä. -Kiitos.
Olen kauppatiloissa. Vastaan kaikkiin kysymyksiin.
-Oma kauppa. -Jestas. En osannut unelmoida tällaisesta.
-En edes tajunnut. -Luulin, että...
-Niinpä. -Se on kallis,
mutta jos löydämme oikeat ihmiset jakamaan kuluja, kunnes voimme laajentaa,
tämä olisi oikea kunnari.
Jalankulkijoita on paljon.
-Emme myy vain koiranherkkuja. -Niin. Ihmisiä tulisi paljon.
Tämä on hyvä juttu.
-Ole hyvä. -Kiitos.
-Tällainen päivä sitten. -Aivan täyttä.
Hienoa. Kiitos.
Ole hyvä.
Miten meni?
Tila on mahtava.
-Niinkö? -Niin.
Juuri mitä halusimme.
Jopa vähän liikaa. Enemmän kuin halusimmekaan.
Meidän täytyy käydä budjetti läpi, mutta olen toiveikas.
-Selvä. -Voidaanko puhua Jeffistä?
Älä viitsi.
Älä sano "älä viitsi".
-Voimmeko puhua Jeffistä? -Mitä puhuttavaa olisi?
Koska puhuitte viimeksi?
Vuosi sitten? Ylikin?
-Ette puhuneet isäsi hautajaisissa. -En halua puhua hänen kanssaan juuri nyt.
Ehkäpä hän haluaisi puhua sinun kanssasi.
Mitä tarkoitat?
Hän saattaa tarvita jotakuta, ja olisi kiva, jos ottaisit yhteyttä.
-En ota. -Siitä on aikaa.
En siivoa hänen sotkuaan.
Onko selvä?
Se ei kiinnosta minua.
En tarkoitakaan sitä. Ottaisit vain yhteyttä.
Hän voi pahoin, ja olette kumpikin kokeneet sen.
Kaikki voivat pahoin.
-Älä nyt. En... -Nimenomaan.
Rakastan sinua. En halua puhua tästä.
En puhu hänelle.
Hyvä on. Harkitse edes tekstaamista.
En pyydä muuta. Harkitse sitä.
Hyvä on. Harkitsen.
-Lähdetkö kesken keskustelun panemaan? -Olemme olleet auki vuoden.
Ennen tätä ei käynyt mitään. Niiden tyttöjen syy. Kävi huono tuuri.
Älä mene sinne viime yön jälkeen.
Riskiä ei ole. Homma on hallinnassa. Se ei toistu.
-Et voi taata sitä. -Takaan, ettei se toistu.
Miten muka?
Se kävi vain kerran. Se oli typerää ja estettävissä.
Sinut voidaan pidättää taas tänään. Tai huomenna.
-Et tiedä, tuleeko alaikäisiä. -Tiedän.
Etkö näe, miten tämä stressaa minua? Tämä vaikuttaa perheeseemme, Jeff.
Tuskin panimo sinua stressaa. Olet ollut tällainen jo jonkin aikaa.
Perustit koiranherkkuyrityksen,
koska se toi sinulle iloa, mutta ei tuo enää.
-Et voi sanoa... Eikö näin olekin? -Me sovimme tästä.
Sinun piti tukea minua tässä.
-Tuenkin. -Luulin, että hyväksyit sen.
En vain halua nähdä sinua suuttuneena koko ajan.
Sellaista yrittäjyys on.
-Tiedän. -Tämä on vain välivaihe.
Yritämme muuttaa isompiin tiloihin. Se on kallista.
En tiedä, riittävätkö varamme. Emme tee paljon voittoa.
Ja nyt, kun laajennamme, velkaa tulee paljon lisää.
Olen stressaantunut, ja odotin sinulta tukea.
Haluan tukeasi. Haluan puhua näistä asioista kanssasi.
Voitkin puhua, mutta kuulostit aina vain enemmän Mattilta,
-enkä tiedä, miksi... -En ole Matt!
Tiedät, mitä välillämme kävi. Et halua sitä itsellesi.
En ollut onnellinen, ja lähdin. Sinäkään et ole.
Haluat olla pikkupoika, juoda olutta,
juoksennella ympäriinsä, pössytellä ja joutua putkaan.
-Tee niin. -Hyvä on.
Mitäs Noelle?
On hankalaa, mutta kyllä se siitä.
-Selvä. -Niin.
-Mitä teemme tänään? -Miten niin?
Pitäisikö katsoa paperit?
No tuota...
Toki.
Katsomme nuorelta näyttäviltä, mutta en halua alkaa tarkistaa kaikilta.
-Käykö? -Käy. Anteeksi.
-On syyllinen olo. -Älä nyt. Kaikki on hyvin.
Jos se helpottaa,
pyydetään ihmisiä pysäköimään kulman taakse eikä kujalle.
-Hyvä idea. -Hyvä. Hyvin se menee.
-Hei! -Spencer tuli.
-Tänäänkö mennään? -Todellakin.
-Siistiä! -Miten menee?
Tuon kavereita Meksikosta asti.
Miten menee?
He eivät ole käyneet Chicagossa.
Sinulla on oikeus olla suuttunut ja tuntea tunteesi,
mutta keskitytään positiiviseen.
Tila on upea.
Sijainti on loistava.
-Niin. -Tarjoamme viittä työpistettä...
Selvitin, että alivuokran voi alivuokrata.
Vaikka annamme viisi pistettä vuokralle, vuokraajia ei ole pakko olla vain viisi.
Jotkut voivat tehdä yötöitä.
Emme me niin puhuneet alun perin, mutta joskus täytyy tarttua tilaisuuteen.
Ja kun...
Jestas, olen täynnä self-help-mielialaa.
"Loikkaa, ja verkko ilmestyy!"
Se toimii. Katso nyt.
Hetki vain.
Tullaan.
-Kuka sanoi noin? -Rauhoitu vain.
-Oletko vastuussa? -Olen. Mitä nyt?
-Mitä tämä on? -Mitä?
-Mitä tämä on? -Rauhoitu.
-Onko tämä baari? -Voisitko rauhoittua?
-Puhutaanko ihmisinä? -Myytkö olutta?
Pienet illanistujaiset vain. Puhuisitko minulle?
-Illanistujaiset? Tänään? -Niin.
Vain tänäänkö? Ettekö tee tätä monta kertaa viikossa?
Kuka olet? Mitä teet täällä?
-Asun tuossa noin. -Vai niin.
-Kyllä vain. -Selvä.
-Hauska tavata. -Samoin. Kuka olet?
Soititko kytät eilen?
-Soitin minä. -Jättäisitkö väliin nyt?
Puhutaanko kuin aikuiset? Hiljennän menoa.
Kiellätkö kavereitasi norkoilemasta ja sammumasta terassilleni? Niinkin kävi.
Älkää sammuko hänen terassilleen.
-Huvittaako tämä sinua? -Ei.
Hauskaa pysäköidä yöksi autotallin eteen, tööttäillä, vilkuttaa auton valoja.
-Kusta autotalliini. -Koska muutit?
-Kolme viikkoa sitten. Mitä väliä? -Me olemme olleet täällä kolme vuotta.
-Olet ensimmäinen valittaja. -Entä sitten?
Joku olisi kyllä sanonut ongelmasta.
Tämä on perhealuetta. En halua ihmisiä maleksimaan...
-En tunne... Asuvatko he täällä? -Ihan kuin tuntisit seudun.
Tämä on kiva alue. Täällä on perheitä, ja väkeä vaeltaa pitkin kujia läpi yön...
Tööttäillen, valoja rämpäten.
-Puhut metelistä. -Niin juuri.
Koko vuoden olet rakentanut tätä ylisuurta piparkakkutaloa.
Joka päivä on porattu.
Me olemme täällä vastuullisesti ja hiljaa kaksi iltaa viikossa.
Se riitti. Bileet ovat ohi. Menkää kotiin.
-Poistu tontiltani! -Älä koske minuun!
Älä tule tontillemme.
Tämä on muka sinun aluettasi.
-Soitan kytille. -Soita vain.
-Älä koske! Soitan lakimiehelleni. -Haista vittu!
Osaat liikkeet jo. Kädet ylös.
-Putkaan taas. -Bileet ovat ohi.
Ulos.
Ei nähdä enää.
Kädet selän taakse.
Hyvää yötä, kaikki.
-Soita kavereille. Se on ohi. -Kiitos, konstaapelit.
Lafka menee kiinni.
Vittu.
Mitä?
Ei mitään. Et halua olla mukana.
Mitä tarkoitat? Mistä puhut?
Mitä nyt?
Panimo ratsattiin taas. Jeff on putkassa.
Vitun idiootti.
En minäkään halua olla täällä.
Usko minua.
Olin nukkumassa.
Olin peiton alla.
Vaimoni alkoi valittaa, ja kumppanisi haki sinut putkasta eilen.
Olen ainoa, joka välittää sinusta niin paljon,
että seisoo sateessa ja vie sinut kotiin.
Siinäkö kaikki?
Saitko purettua? Hyvä olo?
Ei lähelläkään.
Oletko kunnossa?
Olen. Miten sinulla menee?
Hyvin.
Sherri ja Oliver voivat hyvin.
Panimo voi hyvin.
Näin uuden brändäyksen.
Se on tosi miellyttävä. Tykkään siitä.
Se on niin vitun hyvä, että myyn helvetisti olutta.
Myyn niin paljon, että tarvitsen toisen panimomestarin.
Tulet töihin minulle, koska Noelle ansaitsee tuntea olonsa turvalliseksi,
jotta voi seurata unelmaansa.
En tule. Kiitti.
-Auto on täällä. -Etsin oman kyydin.
Entä jos olisimme auki vain yhden illan viikossa?
Vain lauantaisin. Kaikki ovat muutenkin ulkona metelöimässä.
Se voisi toimia.
Mutta jos väkeä lappaa sisään ja ulos, autot kujalla... Se epäilyttää.
Näytämme huumediilereiltä.
Hän soittaa kytät joka kerta, olemme auki tai emme.
Äijä on kusipää.
En halua antaa hänen voittaa.
Tiedän.
Kaikki sujui hyvin ennen häntä, ja nyt yksi kusipää päättää, voimmeko...
Nyt se on hän, myöhemmin joku muu.
Tänne putkahtelee tuon tuosta miljoonan dollarin taloja.
Kaksi vuotta sitten oli erilaista.
Meidän on hyväksyttävä tosiasiat.
Teemme tuottoa, mutta kahden putkareissun jälkeen...
Minulla on paljon menetettävää, sinulla paljon enemmän.
Ajattele perhettäsi ja lastasi.
Enpä tiedä.
Haluan jatkaa oluen panemista. Voimme jatkaa.
Mutta emme näin.
Kaikki oli täydellisesti viikko sitten.
Aina, kun luulen olevani kuivilla, jotain tällaista tapahtuu.
Se ei tunnu reilulta.
Olen pahoillani.
En tiedä, onko minusta sen päätöksen tekemiseen.
-Tajuan. En... -Tiedäthän? En halua tuottaa pettymystä.
En halua mokata tätä juttua, ja meillä menee nyt tosi hyvin.
Ehkä kannattaisi odottaa vielä,
rakentaa itseluottamusta sillä, mitä meillä jo on, eikä...
Tiedän, että tämä on paskaa.
Voitko harkita sitä vielä? Huomiseen mennessä pitää päättää.
Soittiko hän sinulle?
Soitti.
-Tänäänkö? -Niin.
Saamme tilan, jos haluamme, mutta pitää tehdä päätös,
koska muutkin haluavat tilan, eivätkä he voi varata sitä meille.
Mietitään sitä vielä. Minusta se tuntuu oikealta.
Ihan oikeasti.
En sano näin vain suostutellakseni sinua.
-Se tuntuu oikealta. -Tiedän.
Tiedän sen.
Luulin, että olimme varmoja.
Tiedäthän?
Niin, en...
Tiedän.
Minä luovutan.
Olen pahoillani.
Oletko kunnossa?
En tiedä.
En ehkä.
Mikä on vialla?
Tuntuu, kuin olisin menettänyt koko perheeni vuodessa.
Kulta, tuo ei ole totta.
Viime yö oli turhauttava,
mutta pelkästään Jeffin näkeminen -
sai minut tajuamaan, että ikävöin häntä.
Mikset kerro hänelle?
Rehellisesti...
En halua antaa hänen voittaa.
Se on tyhmää, mutta se tuntuu jotenkin tappiolta.
Meille kaikki on kilpailua.
Yleensä isoissa jutuissa -
isä olisi ollut mukana -
tullakseen väliin,
mutta nyt ei ole.
Kulta.
Ei Jeff ole voitolla.
Hän on ollut viikossa kahdesti putkassa. Se ei ole voittamista.
Te olette molemmat häviöllä.
Nukkuuko Simone?
Nukutin hänet juuri.
Voimmeko puhua hetken?
Toki.
Olen pahoillani.
Minä lupasin,
että pitäisin kotia pystyssä -
ja tukisin sinua firman rakentamisessa.
Olen viime päivinä vain tuottanut harmia -
ja ollut tosi itsekäs.
Puhuin Russille,
ja päätimme sulkea autotallin.
-Todellako? -Joo.
Kiitos.
Se merkitsee paljon.
Olen vain...
Olen yrittänyt miettiä,
miksi autotalli on ollut niin tärkeä minulle,
vaikka tiedän sen loukkaavan sinua.
Olen kai miettinyt isääni jonkin verran.
Kun olin lapsi, teimme olutta yhdessä.
Ne ovat onnellisimpia muistojani, ja yritin pitää kiinni niistä.
Se ei ole tekosyy, ja inhottaa, että jouduit kestämään tätä.
Et ansaitse sitä.
Tiedän, että on ollut vaikeaa,
ja olen ollut stressaantunut.
Olen purkanut sitä sinuunkin.
Teen kaikenlaisia isoja päätöksiä kysymättä sinulta, ja tiedän...
Mukava, että sanot noin,
mutta olen saattanut sinut mahdottomaan tilanteeseen.
Nyt olen tässä.
Sinä ja Simone. Ei muuta.
Rakastan sinua valtavasti.
Nyt tulee iso töyssy.
Hetki vain.
Anteeksi.
Anteeksi tuosta, kulta.
Tämä on huuhteluvaihe.
Tässä kohtaa yritämme erotella kaiken sokerin viljasta.
Mehän tykkäämme sokerista.
Nämä ovat Cascade-humalia.
Haluatko haistaa? Kuin sitruunaa.
Yksi, kaksi, kolme.
Ei tämä mahdotonta ole.
Meillä on viisi työpistettä. Neljä sitoutunutta.
Yksi työtila täytettävänä. Se pelottaa, mutta on se mahdollista.
Ehkä emme vuokraakaan sitä.
Ehkä muutamme siihen. Kaikki käy niin äkkiä.
-Olemme sellaisessa flow-tilassa. -Hyvältä se tuntuu.
-Minusta meidän pitäisi ottaa tämä. -Tehdään se.
-Tehdäänkö? -Tehdään.
Jestas.
Sanjay!
Niin?
Allekirjoitamme sopimuksen.
Loistava juttu. Hienoa.
Missä Simone on?
Sisällä Russin ja tyttöystävän kanssa.
Hän joi liikaa auttaakseen siivouksessa. Ihan syvältä.
Tiedän tunteen.
Hullua.
Isä olisi ollut innoissaan tästä.
Hän sai pienen etumatkan.
Niin.
Me aloitimme vasta 4-vuotiaina.
Suvun häpeät.
Ajatteletko isää?
Emme ole puhuneet mistään. Emme siitäkään.
Pärjäilen.
Entä sinä?
Ikävöin häntä.
Se on vitun outoa. Tosi outoa.
Niin.
Hullua, että tämä on ohi.
Yhden aikakauden loppu.
Teit siistejä juttuja viimeisen puoli vuotta.
Olen seuraillut. Tosi siistejä juttuja.
Mitä aiot tehdä? Tiedätkö jo?
En tiedä. En ole ajatellut asiaa.
Olin kusipää, mutta tarjous on voimassa, jos haluat tulla tekemään olutta.
Listallamme voisi hyvin olla pari kiintoisaa juomaa lisää.
En oikein pysty myymään enempää.
-Se on hienoa, mutta... -Huolehdin Simonesta päivisin.
Niin, tietysti.
Tekisit vain pari päivää viikossa. Oman aikataulusi mukaan.
Lapsissa on tekemistä.
Haluatko siis outoja oluitani?
Markkinat haluavat outoja oluitasi.
-Vittuilen vain. -Anna olla.
Ei paineita.
Se olisi hauskaa.
Harkitsen sitä.
Ei paineita. Pärjään kyllä.
Haluammeko oluen nyt?
-Sinunko oluttasi? -Hyvä on.
-Olenko hullu? -Nyt riitti.
Olkoon.
Anna bisse.
Mitä tämä on?
Tämä on saison.
Terve.
Kuka sieltä tuli?
-Terve. -Moikkaa isää.
-Terve, rakas. -Leikitäänkö?
Heti, kun näin tämän, tiesin, että pitäisit siitä.
Meillä on uutisia.
Allekirjoitimme vuokrasopimuksen keittiötiloista.
Niinkö?
-Onnea. -Kiitos, kulta.
Sitä täytyy juhlia. Haluatteko olutta?
-Joo. -Epätodellinen olo.
Hullua.
Melkein mokasit sen.
Anna hänen olla.
Kippis.
Tekstitys: Otto Nuoranne