- Hvor skal du hen, Violet? - Jeg skal bare plukke blomster.
Gå nu ikke for langt væk.
Jamen hej med dig.
- Hvor har du fundet dem? - Jeg kender alle de hemmelige steder.
Vil du have en?
Du spekulerer på, hvorfor jeg går med sådan en sjov hat.
Jeg har altid den her hat på.
Den er faktisk blevet en del af mit navn.
Mine venner, mine aller-allerbedste venner kalder mig Rose Hat.
Det ligner en tryllekunstnerhat.
Det er det også.
Det er en magisk hat. Vil du se?
Ingenting i ærmerne.
Ingenting i hatten.
Det er bare min ven. Se nu tryllekunsten. Stik hånden ned.
Novra!
- Hvor er den smuk. - Den er også ganske særlig.
Og nu vi snakker om ganske særlig,
så er du da vist også en lille tryllekunstner, hvad?
Blomsten i min hånd... Hvilken farve har den?
Bare rolig, skat. Jeg skal nok lade være med at blive bange.
Lilla.
Violet.
Ligesom dig.
- Man spiser ikke blomster! - Det gør man altså.
Jamen de er jo særlige.
Skat, det er de særlige, der smager bedst.
- Jeg skal altså tilbage til min mor. - Bliv nu. Der er flere tryllekunster.
Du er en ganske særlig lille én, hvad?
Violet?
Vi...
KAPITEL ET GAMLE SPØGELSER
Hallo. Bare rolig, Doc.
Så, så.
Sådan. Nu er du tør.
Hvad skete der?
Du er nødt til at sige noget, Danny.
Du har ikke sagt noget, siden vi rejste...
Kom nu, Doc.
Kom nu.
Nå... Du snakker altså ikke, hvad, Doc?
Du var heller ikke særlig snakkesalig, den første gang jeg mødte dig.
En lille dreng, der skulle tilbringe en lang vinter på det møgsted.
Kun ham og hans mor og far. Far er lige så mørk, som drengen er lys.
Og den dreng er sgu lys. Han skinner som ild...
...det ene sted, det værste sted for en, der shiner.
Kan du huske vores første rigtige snak, da jeg talte inde i dit hoved?
Det var rart, ikke også? At vide, du ikke var alene.
Far prøvede at slå mig ihjel.
Det var ikke kun ham.
Det sted nærede hans mørke, som det tærede på dit lys.
Han havde også lys.
Ligesom du har mørke. Vi har alle sammen begge dele.
Det har ikke sluppet mig.
Har det aldrig undret dig, at jeg dukkede op, da du havde brug for mig?
Det gjorde nogen også for mig.
Min bedstemor lærte mig det, og jeg lærte dig det.
Og en skønne dag, Danny Torrance, lærer du nogen at gøre det.
- Det gør jeg ikke. - Nå, så det gør du ikke?
Jeg shiner ikke. Ikke mere. Det er farligt.
- Ja, det er det vist sommetider. - Hun fandt mig.
Hun bliver ved med at komme tilbage, til hun får fat i mig.
Du har ret. Hotel Overlook er kondemneret. Skoddet til.
De udsultede, gamle spøgelser rækker ud efter dig.
- Og hun er ikke den sidste. - "Billeder i en bog".
Du sagde, de kun var billeder i en bog og ikke kunne gøre mig noget.
For visse væsener... mørke væsener...
...er shining som mad. De er myg, der suger blod.
Hotel Overlook var faktisk kun billeder for mig.
Men jeg shinede heller ikke som dig.
Ingen shiner som dig.
Så på det forbandede hotel var du som et batteri på en million watt
koblet til systemet. Og det labbede kraften i sig. Du gjorde det virkeligt,
så snart du trådte ind ad døren.
Sådan er det bare. Beklager, men du er ikke et barn.
Du er blevet ældre. På sin vis meget ældre.
Du er nødt til at høre det her.
Verden er glubsk.
De mørkeste er de mest glubske, og de fortærer det, der shiner.
Sværmer om det som myg eller igler. Det kan du ikke gøre noget ved.
Men det, du kan gøre...
...er at bruge det, de er ude efter, mod dem.
Min bedstefar...
...var en led stodder.
Mørk indeni. Det samme mørke som din fars.
Han bankede mig og min bedstemor gule og blå,
og da han døde, dansede jeg.
Men han blev ved med at komme tilbage.
Stod på mit værelse.
Jakkesættet var gråt og stank af den mug, der voksede på ham i kisten.
En dag tog han fat i mig, og han var der virkelig.
Hans negle havde vokset sig lange i graven og skar sig gennem min hud.
Skar dybe flænger.
Så bedstemor...
...lærte mig en tryllekunst.
Forærede mig en gave.
Du skal lære det her skrin at kende ud og ind.
Du skal ikke bare se på det. Rør ved det.
Stik næsen ned og se, om det lugter.
Lær hvert eneste lille hjørne at kende.
Hvorfor?
Fordi du skal bygge et præcis mage til i dit sind.
Et, der er endnu mere særligt.
Så næste gang den dumme kælling kommer, er du klar.
Nu skal du tilbage til mor.
Wendy må være bekymret. Og det skal hun aldrig mere være.
Den kvinde har betalt rigeligt.
Danny!
Der er du jo. Hvor blev du af?
Du gjorde mig dødbange!
Det må du ikke. Hører du?
Det må du aldrig gøre.
EFTERLYSNING
Nå, hva' så, Doc?
Hva' er der los?
Kan du holde gryden i kog?
Gryden i kog, min ven? Ja, du skal jo op i den.
- Skal jeg? - Ja.
Av! Du slår mig ihjel!
O ve og smerte!
Nuvel...
Det er jo tydeligvis ikke nogen almindelig kanin.
Derfor må jeg udtænke en lysende plan, en genial...
Er du okay, Doc?
- Hvad nu, hvis jeg lokkede ham... - Ja, mor. Jeg er okay.
- Det er for besværligt. - Ja. Men hvad nu, hvis...
- For detaljeret. - Nå ja.
- Hvad var det lige, du hed, smukke? - Dan.
Jeg fik en lille én med damen, okay?
Hallo! Nu tager du din medicin.
Slip ham. Ud med dig.
Jeg tror sgu, du slog ham ihjel.
Hvad nu, hvis du slog ham ihjel? Det håber jeg, du gjorde.
Er du med?
Nu skal jeg kysse det væk.
Nej! Nej, nej...
Hvad h... Nej.
MADKUPON
Moar!
Hvad hedder du, mester?
- Moar! - Så, så...
Læg dog hendes penge tilbage, Doc. Det er da det mindste, du kan gøre.
Hun tog jo mine.
- Hun købte garanteret coke for dem. - Doc.
Nej, nej. Du kan låse væsener fra Overlook inde, men ikke minder.
Aldrig dem. Det er de virkelige spøgelser.
Dem tager man med sig.
- Så er det sengetid, Abra. - Lidt mere.
- Nej, skat. Stor dag i morgen. - Fødselsdagsfest!
- Netop! Og hvad er det nu? - Sengetid.
Godnat, min skat.
Andi?
Ja.
Du er kønnere end på billedet.
Og du er ældre.
Skal vi blive her eller gå et sted hen?
Vil du ikke se filmen?
Det er da ikke noget særligt. En chat-romance.
- Smålummert. Uinteressant. - Se nu bare. Det er interessant.
- Hun damper altså ikke særlig meget. - Og nu slår hun til.
Er du ikke træt?
Sov.
Okay.
Vent. Nu kommer det bedste.
Jeg har set hende gøre det tre gange. Det holder stadig.
Sov tungere. Så tungt, du kan.
Smerten, du mærker, er kun en drøm.
Hvad er smerten?
En drøm.
Du kan forklare en mistet tegnebog, når din kone spørger dig.
Men du kan ikke forklare det her.
Det her kommer du til at se hver dag, når du ser dig i spejlet.
Og hver gang du ser det, siger du højt:
"Jeg kan godt lide små piger."
- Du siger det højt. - Højt.
Og næste gang, du går på jagt efter en lille pige på nettet...
...skal du huske den gang, du blev bidt af en slange.
En slange i hvid skjortebluse.
En slange uden ansigt.
Det er interessant.
Undskyld, frøken.
Frøken, du glemte noget inde i biografen.
Du holder dig væk.
Jamen hej med dig.
Du giver slip.
Næ nej, min skat.
Det gør jeg ikke.
Hvor langt kan jeg komme for dem her?
TILLYKKE, ABRA
Mor, jeg har lavet et hemmeligt kort til dig.
Tak, Abba-trold.
Er der nogen, som kender et trylleord?
Du der.
Abrakadabra.
Det er supergodt. Okay. Hold tryllestaven.
Hør så godt efter. Jeg tæller til tre, okay?
En, to, tre.
Abrakadabra!
Jeg kan også trylle.
Så må du holde ham. Værsgo. Har du ham?
Og nu vil jeg trylle... Åh nej dog! Sommetider...
Undskyld.
Har I set mine skeer?
- Det kan jeg også. - Fint, skat.
- De sidder på dig! - Gør de? I må aldrig gøre sådan her.
- Vi kan glemme alt om den lur. - Det tager kun et par timer.
Gentag efter mig: Det tager kun et par timer.
Hvad fanden?
Dave...
Abrakadabra.
KAPITEL TO TOMME DJÆVLE
Hovsa. Hej, din sovetryne.
Undskyld. Jeg var nødt til at give dig en ordentlig dosis.
Du er en hård én. Egenrådig. Jeg har tjekket det.
Seks mænd på tre måneder med de der små slangebidstatoveringer på kinderne.
Du har været om dig.
Slangebids-Andi. Det er jo det, du er.
Hvem er jeg så?
En sindssyg kælling, der har bortført mig.
Kun sandheden fra nu af. Du holder dig til sandheden.
Du er den smukkeste kvinde, jeg nogensinde har set.
Det virker vist lidt for godt, hvad? Nu skal du høre, Slangebids-Andi.
Du er en skubber. Du kan skubbe til folk.
Vi har ikke haft en skubber et pænt stykke tid,
så jeg giver dig et tilbud, jeg ikke har givet nogen i næsten 40 år.
Hvor gammel er du, skat?
Femten.
Femten?
Gud, en skøn alder!
En kvindes spæde vår, ikke?
Du er ikke pige længere, men du har ikke fået en skramme.
Tyngdekraften har ikke engang lagt mærke til dig. Ikke som 15-årig.
Men mændene...
Nej, nej. Du skal da ikke skamme dig.
Du har fået hævn, ikke?
Det er det, jeg tilbyder. Evig vår.
Om ti år er du stadig 15.
Om 100 er du måske 17.
Spis godt, hold dig ung, lev længe.
- Så du og din ven... - Nej, det er min familie.
Sandhedens Knyttede Flok, min kære.
- Sandhedens Knyttede Flok? - Det knyttede kan aldrig løses.
- Synes du, det er pænt? - Undskyld, jeg...
Det er okay. Folk kigger tit på det. Det startede på biblioteket.
Et lokalprojekt, der har fået sit helt eget liv.
Vi begyndte med rådhustårnet. Og så er det bare vokset.
- Børnene kalder det Lillerup. - Har børnene bygget alt det?
Ja, med lidt hjælp. Hvis vi bliver ved, får vi bygget hele rådhuspladsen.
Er du kommet med bus, eller har du tomlet?
Ja, med bus.
Folk tager ikke bussen så langt nordpå, medmindre de søger arbejde.
Ja.
Trængte du til luftforandring, eller er du på flugt fra noget?
Du skal ikke tage dig af mig. Du er bare et nyt ansigt.
Jeg er vel bare på flugt fra mig selv.
Det blik kender jeg... desværre alt for godt.
På flugt fra sig selv. Den er svær.
- Man følger jo med sig selv overalt. - Det er sur røv.
Femogfirs om ugen, betalt på forskud. Billy har betalt de første to rater.
Resten må du selv klare. Vi vil ikke have kæledyr, fester og larm.
Jeg er stille.
Det sagde den sidste også. Matematiker.
Jeg lod ham endda lave en tavlevæg, så han kunne grifle sine gåder ned.
Han var ikke stille. Niksen.
Han malede den ikke, da han rejste, men det er godt,
for jeg kan hjælpe dig, så du ser det hver eneste morgen.
$85 OM UGEN OPFØR DIG PÆNT
- Er du sikker på, du siger god for ham? - Ret sikker.
Det er dig, der får ballade, Billy.
Han er sgu for god af sig.
Jeg bor nedenunder, hvis du får brug for noget.
Kig over i morgen, så du kan få dig et arbejde.
Hvorfor gør du det her? Du kender mig jo ikke.
Nej, det gør jeg ikke. Men jeg kender som sagt det blik.
Og sommetider får jeg en fornemmelse af folk.
Det er nok svært at forstå.
Det er lettere, end du tror.
Tak.
Er du klar?
Hun er klar.
- Hvem er de? - Det finder du ud af bagefter.
Ham derhenne er Bedstefar Flick... Han styrer ceremonien. Læg dig ned.
Sådan.
Ingen frygt. Er du med?
Vi er Sandhedens Knyttede Flok, og vi holder stand.
Vi er de udvalgte.
Vi er de heldige.
Det knyttede kan ikke løses.
Foran os er en kvinde.
Ville hun slutte sig til os?
Ville hun knytte sit liv til vore liv?
Ja.
Sig ja.
Ja.
Hende her er særlig. Hun hedder Violet.
Der er ikke meget tilbage af hende.
Og hun smager...
...af blomster.
Træk vejret dybt.
Sådan. Tag det til dig.
Tag det til dig.
Nej...
De har ikke fundet os endnu.
De var vant til at høre ham græde, fordi jeg altid lod ham være alene.
Så de gjorde ikke noget.
Og de har ikke fundet os endnu.
Moar?
Hej.
Du sagde, du kendte mit blik.
Hvad mente du?
Tja...
Du er syg.
Du er træt. Det er tydeligt.
Men er du dødtræt af at være syg og træt?
Jeg har brug for hjælp.
Kom ind, så snakker vi om det.
Gud, giv mig sindsro til at acceptere det, jeg ikke kan ændre,
mod til at ændre det, jeg kan, og visdom til at se forskel.
Bobbie har en stor fødselsdag i dag. Hun har været ædru i tre år.
- Hvor er jeg stolt af dig. - Tak, John.
Glemmer jeg nogen? Er der nogen, der har et år eller et halvt?
Og nu til den vigtigste person her. Er der nogen, der er ny?
Er der nogen, der har 24 timer som ædru?
Ja.
- Ny i byen, ikke? - Ja, jeg...
Jeg har bragt halvdelen i salen til verden, så nye...
Dan Torrance her er lige kommet med bussen.
Du er da vist lige kommet op fra jorden.
Her dømmer vi ikke, min bror.
Vi har alle sammen prøvet det og det, der var værre.
Det er byens trofaste doktor. Han tog imod min lillebror.
Hvordan går det med Frankie?
Han skal nok finde melodien igen. Han er god nok inderst inde.
Billy har virkelig givet ham lang line. Det har vi alle sammen.
Hvis du vil have en beskyttende vinge, er Billy Freeman den bedste, der findes.
Tak for gæstfriheden.
Jeg er lidt...
Jeg er vist ikke vant til det.
Vi siger jo, at man ikke kan dømme nogen, før man kender hele historien.
Man tror måske, man forstår det, men det gør man ikke.
- Går det godt med dig i dag? - Toget kører stadig.
Det er godt at høre.
- Har du det godt? - Ja.
Hyggeligt at møde dig, Dan. Jeg håber snart, vi ses igen.
Jeg kommer tilbage.
Rigtig god mand. Han har en evne...
Billy, vent lidt.
Du, doktor.
Dit ur.
Du har mistet dit ur. Du var bekymret for drengen med goochers.
Hvad?
Drengen med goochers eller gauchers. Den der knogleting.
- Gauchers sygdom. - Ja.
Du vaskede hænder på hospitalet og lagde det på sæbedispenseren.
Bare se efter på sæbedispenseren. Det var godt at møde dig.
Hvor vidste du det fra?
Gid jeg kunne sige det. Det var vel et heldigt gæt.
Årh, hold kæft.
Så er det vel intuition. En følelse i maven. Måske et...
...et heldigt gæt.
Hvad vil du lave her?
- Hvad mener du? - Her i Frazier. Hvorfor er du her?
Og du fyrer ikke et eller andet pis af. Min sjette sans fejler heller ikke noget.
Det ved jeg ikke.
Noget andet end tidligere.
Noget bedre.
Hvad som helst.
- Går du i kirke? - Spiller det nogen rolle?
Tror du på noget? Noget...
...der er større end dig selv?
Vores tro gør os ikke til bedre mennesker.
Vores handlinger gør os til bedre mennesker.
- Billy siger, du har været sygepasser. - Ja.
Har du et arbejde nu?
Et par vagter i Lillerup. Jeg hjælper med toget.
Jeg er nemlig tre dage om ugen på hospicet i byen.
Gode sygepassere er svære at finde og sværere at holde på.
Har du det skidt med døende?
Nej. Vi er alle sammen døende.
Verden er ét stort friskluftshospice.
Jamen...
Hej med dig.
- Hvor længe har jeg været... - Et par dage.
Du sagde, det ikke gjorde ondt.
Det gør det da ikke nu, vel?
Det var, som om jeg døde.
Det ved jeg godt. Det gjorde du også.
Du genoplivede mig.
- Du får det bedre, når du får mad. - Er jeg stadig menneske?
Betyder det noget?
Sådan.
Hvad er der?
I er bange for mig.
Vi elsker dig over alt i verden.
Hører du?
Over alt.
Godnat, min skat.
Hallo. Lad ham være.
Azreel, lad ham nu være.
Azzie?
Azzie, kom nu.
Kom nu. Azzie.
Doc... Er det dig, Doc?
Nej, jeg er ikke læge. Skal jeg hente en læge?
- Katten er oppe på sengen. - Nu skal jeg flytte hende.
Nej. Jeg vidste, hun ville komme.
Den kat ved ligesom altid...
...hvornår tiden er inde.
- Så er tiden vist inde. - Nej.
Azzie er bare en fjollet, gammel kat.
Niks.
Sådan har det været, lige siden jeg kom.
Katten ved, hvornår man skal sove.
Det ved alle.
Jeg skal dø.
Ja.
- Nu skal jeg hente nogen. - Nej.
At vide, det er på vej...
...gør det ikke mindre skræmmende.
Men måske har De ret. Måske falder man bare i søvn.
Det er ikke skræmmende. Man sover jo bare.
- Du er en underlig læge. - Jeg sagde jo, jeg ikke er læge.
Det tror jeg nok, du er.
Doktor Søvn.
Jeg er bare så bange for, det gør ondt eller bliver mørkt
eller slet ingenting. Og jeg vil ikke...
Der er ikke noget at være bange for.
Man falder bare i søvn.
Omsider en ægte, fredfyldt søvn.
Tak.
Tak, Doc.
- Jeg burde ikke være her. Jeg henter... - Nej.
Du er lige, hvor du skal være.
Lige...
Der er min kone jo.
HALLØJ
HEJ
KAPITEL TRE LILLE SPION
Dan, alkoholiker.
OTTE ÅR SENERE
Jeg er ikke den store taler.
Jeg ville bare stå med mønten og sige, hvad der nu faldt mig ind.
Så her er jeg altså.
Og jeg tænker på min far.
Han havde engang sådan en mønt i hånden.
Nogle måneder inden han døde. En femmånedersmønt, var det vist.
Han overfaldt mig engang, da han var fuld.
Brækkede armen på mig.
Så blev han tørlagt.
Han døde, da jeg var fem, så jeg lærte ham kun at kende
sådan for alvor, da jeg gik i sort.
Da jeg drak for at dulme...
Eller... når jeg havde lyst til at smadre nogen
på grund af drukken og temperamentet og vreden...
Det stammede fra ham. Og det var det eneste, jeg kendte til ham.
Men nu lærer jeg en lidt anden side af ham at kende, for...
Han stod også i sådan et lokale her engang
med et ønske om at blive rask af hensyn til mig og min mor.
Og han holdt mønten i hånden, og der stod fem måneder på den.
Og den dag var han...
Før det hele...
Den dag var han bare lykkelig for at stå der, hvor jeg står nu.
Og her er jeg...
Så tak på vores begge tos vegne.
Den her er til ære for Jack Torrance.
Hej, Charlie.
Doc?
Jeg behøver vist ikke spørge, hvad du laver her så sent.
Har du ondt?
Skal jeg få Claudette til at komme med en pille?
Piller hjælper ikke.
Jeg har hørt om dine besøg.
Hvad et besøg af Doktor Søvn i virkeligheden er.
Så hvad kan du se, Doc?
Jeg kan se dine tvillingesønner på fire.
- Kan du se dem? - Ja, det kan jeg.
En Farmalltraktor med en stribet paraply over sædet.
Fem år gammel med en rød vogn på slæb.
Nej, se nu der!
Som et spil kort. Helt rodet sammen.
Jeg er ikke bange for Helvede, Doc.
Jeg har været et anstændigt menneske.
Jeg tror alligevel ikke på sådan et sted. Jeg er vist bange for...
...at der ikke er noget.
Der var ikke noget før.
Så hvad nu, hvis der ikke er noget bagefter?
Det slutter ikke bare, Charlie.
Det ved jeg med sikkerhed.
Jeg ved ikke særlig meget andet, men jeg ved, det ikke slutter.
Blåbær.
Jeg kan smage blåbærrene fra min mors have.
- Kan du smage dem? - Ja, det kan jeg.
Og jeg kan høre Frank på din gamle radio.
Den på din høvlebænk ved siden af værktøjet.
Flyv væk med mig
Kom flyv, kom flyv nu med.
Hvis du har plads til et lifligt glas
I en Bombay-bar et sted.
Flyv væk med mig.
Kom flyv, kom flyv
Nu med...
GODMORGEN
To sekunder, lille penneven.
SKOLE
Abra? Du skal i skole.
Ja, ja.
Bedstefar, har du set Rosie?
Vagttårnet.
Er alt okay?
Helt fjong.
Hej.
- Undskyld, jeg forstyrrer. - Var der noget?
Jeg nærmer mig. Han er et sted i Iowa, tror jeg nok.
Vi tager på udflugt, når jeg er sikker på, jeg har fundet ham.
Men du er altså nødt til at åbne en beholder, Rosie.
Vi tog damp for et halvt år siden, Krage. Det er ingenting.
Der var ikke meget damp i ham fra Delaware, og det kan allerede ses.
Du har set Bedstefar Flicks hår, ikke? Jeg tror ikke, han er rask.
- Han har ikke været rask siden Nixon. - Det ved jeg godt.
Men vi er nødt til at spise. Os alle sammen.
- Er der lavvande i beholderne? - Selvfølgelig ikke.
Man behøver bare ikke spilde en, hvis offeret er inden for rækkevidde.
Rosie. Måske får jeg brug for det bare for at finde ham.
- Engang var der mere damp i verden. - Hold nu op.
Det er, som når knoldene siger, folk var mere omgængelige for 50 år siden.
Jamen der er mindre damp, og den er svagere.
Jeg ved ikke, om det er mobiler, slankekure eller Netflix,
men jeg opfanger ikke mange dufte, og når det sker...
- Jeg åbner en beholder i aften. - Tak.
- Du ved det godt, Rosie. - Hvad?
Det er derfor, du altid sidder heroppe, uanset hvad du siger til de andre.
Verden damper ikke så meget mere, og du leder efter en hval.
Se lige ham der. Nummer 19. Han er et naturtalent.
Han rammer bolden hver eneste gang, som om han kan læse pitcherens tanker.
Det siger du ikke?
Se selv! En af dagene får en talentspejder færten af Brad.
Bare vent og se.
Hallo, nummer 19.
Jeg så dig spille lige før. Du er klar til Major League.
Godt spillet. Er du på vej hjem?
Hop ind, så kører jeg dig.
Nej, jeg bor lige derhenne. Ellers tak.
Bare rolig. Vi er venner. Du vil gerne køres hjem.
- Du må godt køre mig hjem. - Du stoler på mig.
Jeg stoler på dig.
Nej! Lad være! Nej!
Nej! Slip mig fri! Jeg siger ikke noget til nogen!
Nummer 19.
- Du var sgu skrap, knægt. - Nej!
Nej, slip mig nu fri!
- Jeg siger ikke noget til nogen! - Så, så.
Kom nu.
Gør du mig noget?
- Ja. - Nej!
Smerte renser damp.
Det gør frygt også, så du forstår det nok.
Stop.
Stop!
Stop, dit uhyre.
Stop.
Hvad er der?
Abra...
- Abra! - Stop!
Stop.
Hold nu op.
MORD
HVEM
Okay.
BASEBALLDRENG
Fandens! Jeg troede sgu, der var et par minutter til i ham.
Klar?
De slog ham ihjel.
Så, så.
MORD
Der var en kigger.
I aften?
Ja.
Meget damp?
Skat, den var gigantisk.
- Hvor? - På Østkysten, tror jeg nok.
Vil det sige, at nogen kiggede med på 2.500 kilometers afstand?
Måske endnu mere.
- En dreng eller en pige? - En pige, tror jeg nok.
Hun var lynhurtigt væk igen.
Men det siger jeg dig, Kragefar...
Jeg har ikke mærket en sådan styrke...
...en sådan råstyrke
i umindelige tider.
Så må vi undersøge det, helst i en fart,
hvis hendes forældre nu bliver bange og sender hende til psykiater.
Hvis hun får piller, ødelægger det dampen. Det kan svække...
Antidepressiver i hende svarer til at lægge køkkenfilm over en projektør.
Jeg ved ikke, hvor hun er, men når hun kommer tilbage, og det gør hun...
...så er jeg klar, skat.
Jeg er klar.
HÅBER, DU ER OK DIN VEN DAN
Godmorgen.
Nu skal du bare høre. Jeg har fået en ny ven. Han hedder Dan.
- Er det rigtigt? I skolen? - Nej, han bor her ikke.
Eller han bor i nærheden. I Frazier, tror jeg nok.
- Det er ikke noget særligt. - Abs, er du okay?
- I går... - Jeg er okay. Undskyld.
Jeg ved godt, dit hoved sommetider er som en radio.
- Og du modtager nogle underlige kanaler. - Det er ikke på den måde.
Ikke længere.
Hold nu kæft. Jeg må læse lektier. Ellers...
Running play. Aflever til 11 og...
Træneren slår mig ihjel, hvis den ikke er der.
Hvorfor kan han ikke lide mig? Jeg skal have ny frisure.
Nu glor den klamrian igen. Hvad glor hun på?
Klamrian!
BUREAUET FOR FORSVUNDNE BØRN RING TIL VORES HOTLINE
HJÆLP MIG HJEM
- Hej, Abba-trold. - Hej, far.
- Gik det godt i skolen? - Hvordan går det med bogen?
Godt. Jeg skriver om Charleston og Black Bottom-dans. Det...
Jeg går ind og læser lektier.
Godt, min skat.
Tre år til Harvard.
- Nu må vi se. - Ja, det må vi nemlig.
ÆTANOLFABRIK 4 LUKKET
Tak, fordi du handlede hos os i dag. Husk: Vi holder os friske for dig.
Jamen hej med dig.
Forsvind!
Ud af mit hoved!
Ud med dig!
- Er De kommet noget til? - Stop!
Ja, jeg har det fint. Jeg har det fint.
Hold da helt kæft.
Danno? Dan?
Op at stå, Dan. Kom så.
- Hvad skete der? - Du faldt bare om.
Jeg troede, det var et slagtilfælde. Hvem er Tony?
Hvad?
Du sagde hele tiden: "Hjælp mig, Tony."
Det må I undskylde.
Rosie?
Vi har et problem. Kiggeren... fandt mig igen.
- Hvordan? - Det ved jeg ikke, og jeg er ligeglad.
Vi må og skal have hende, Krage.
Ved hun, hvem du er? Hvor vi er?
Nej, det tror jeg... Det er underordnet. Hør her.
Jeg sagde, hun havde en vild damp, ikke? Det er endnu mere.
Jeg prøvede at vende mig om i hende, og hun pustede mig ud som ingenting.
- Pis med dig. - Nej, det har jeg aldrig prøvet.
Jeg ville have forsvoret det.
- Er hun mad, eller omvender vi hende? - Hende omvender vi ikke.
Er du sikker? Hvis hun er så stærk...
Så skal vi ikke have nogen med den styrke i Flokken. Tænk lige over det.
- Hvad hvis hun ikke er nogen af delene? - Hvad mener du?
At vi hverken slår hende ihjel eller omvender hende.
Tænk på en ko. Hvis man slagter en, har man mad til en måned.
Hvis man holder den i live og passer og plejer den...
...har man mælk i årevis.
Det har vi aldrig prøvet. Et levende damphoved er farligt.
Ja, ja! Hele pointen...
Hele pointen er jo netop...
...at hun er den store, hvide hval.
Og jeg vil have hende.
Jeg vil have hende.
Jeg vil have hende, for helvede!
KAPITEL FIRE JORDOMVENDING
- Hav en god dag. - I lige måde.
Hej.
Billy.
Du kan høre mig.
Lad os tale almindeligt, ikke? Har du sporet mig?
Det var faktisk ret let. Som en GPS, bare inde i hovedet.
Ikke for noget, men en voksen mand og en teenagepige på en bænk...
Jeg hedder Abra Stone. Hvis nogen spørger, er du min onkel. Onkel Dan.
Det er ikke engang løgn. Ikke helt.
Vi er i familie på andre måder. Du er magisk ligesom mig.
Jeg ved nu ikke, om det er magi.
Jeg har altid kaldt det shining. Og ja, vi shiner begge to.
- Ved dine forældre det? - At jeg shiner?
Det gør dem bange, men de tror, det næsten er væk.
Sommetider finder jeg noget for min mor.
I sidste måned var det bilnøglerne. De lå på fars arbejdsbord i garagen.
Men de snakker ikke om det.
Og hvis jeg bruger det, ser de underligt på mig
eller kigger væk. Engang gik der en hel dag.
De så slet ikke på mig.
Så jeg bruger det helst ikke, for hvis folk opdager det,
går de totalt i selvsving.
Du ved, hvad jeg mener. Du undgår også at bruge det.
Du har selv prøvet det i mange år.
Hun kunne heller ikke se på dig.
Da jeg var lille, forstod jeg det ikke. Jeg kaldte det "Tony".
Jeg troede, han var min fantasiven.
I lang tid troede jeg, du var min fantasiven.
Hvor mange af os er der derude?
Mange shiner lidt uden at vide det. De tager blomster med hjem,
når konen er trist, og klarer prøver godt uden at have forberedt sig.
Men jeg har kun mødt to-tre hele livet, som vidste, de shinede.
Baseballdrengen shinede. Han hed Bradley Trevor.
Nogle mennesker...
Eller de ligner mennesker. De tog ham.
Og så åd de ham.
De åd hans shine.
- Kunne du mærke det? - Og de kunne mærke mig.
I hvert fald en af dem. En dame.
Damen med hatten.
Jeg vil finde dem og stoppe dem.
Jeg tror også, de har gjort det ved mange andre børn.
Så jeg er nødt til at gøre noget, ikke også?
Hvorfor er du kommet herud? Hvorfor lige mig?
Fordi du kan høre mig. Du ville tro på mig. Du shiner også.
Og de gør folk som os fortræd.
Hvad ville du gøre?
Hvis du fik fat i noget af hans i Iowa, kunne jeg hjælpe med at finde ham.
Så kunne hans forældre få besked og begrave ham ordentligt.
Vi kunne også få fat i hans handske, og så kunne jeg finde dem.
Rolig...
For Bøffen Barry, eller det hed han vist...
Inden de slog ham ihjel, tog han den på.
Abra, tag hjem.
Tænk på din skole og dine forældre. Tænk på resten af dit liv.
Du må ikke jagte dem. Du må ikke gøre dem vrede.
Og du må for alt i verden ikke blive opdaget. Du må ikke shine.
Find noget, hvad som helst... eller næsten, for at stoppe dit shine.
Hold lav profil og bed til, at de eller andre som dem
ikke får øje på dig.
Hvis de får øje på dig, kommer de tilbage. Hører du?
De kommer tilbage.
Hold lav profil. Pas på dig selv.
Beklager.
Det var et barsk år. Mage skuespillere var arbejdsløse.
Gutter, der har vi jo Elmer Fjot...
- Hvad er der? - Ikke noget, Doc.
Det er ikke noget.
Du tænker på far.
Det gør jeg da ikke.
Det gør du altså, og det vil du ikke.
Du skal ikke være bekymret, Doc. Jeg har det fint.
Alt er fint.
Hej, Azzie.
Den er da helt gal i aften.
Det værelse er tomt.
Der er ingen derinde.
Vent nu lige lidt, Doc.
Dick.
Det må du undskylde. Jeg troede, det var...
At jeg var fra Hotel Overlook. Du var lige ved at spærre mig inde.
- Besøger de gamle spøgelser dig stadig? - Nej, det er mange år siden.
Horace Derwent var den sidste med konfetti på jakkesættet.
Han sagde: "Herligt selskab, hva'?" og grinede smørret,
indtil jeg trak et skrin frem. Så holdt han sgu op med at grine.
Jeg fik aldrig spurgt. Hvad sker der med dem i skrinene? Dør de derinde?
Betyder det noget for dig?
- Jeg har savnet dig. - Er det længe siden?
Jeg ved det ikke rigtigt.
Denne verden er en drøm i en drøm for mig nu.
Otte år. Lidt mere.
Sidste gang jeg så dig, var du helt nede.
- Du ser bedre ud nu. - Hvorfor er du kommet?
Jeg er kommet, fordi alting går i ring.
Ka er et hjul, Doc.
Hør så her. Det gør ondt at være her, så jeg siger det kun én gang.
Hvis de tomme djævle havde fundet dig, da du var en lille purk...
Hvis bare de havde fået færten af dig, havde du for længst været død.
De spreder ødelæggelse på Jorden som kræft på huden.
Engang red de på kameler i ørkenen.
Engang rejste de gennem Østeuropa i sigøjnervogne.
De æder skrig
og drikker smerte,
og de har fået øje på den lille pige.
Måske slår de hende ihjel.
Måske omvender de hende.
Eller også beholder de hende, til hun er drænet, og det ville være værst.
Det må du ikke give dem lov til.
Hvorfor mig?
Fordi hun fandt dig.
Fordi hun dukkede op. Hvorfor mig?
Du kom bare ind i mit køkken en dag, og jeg hænger stadig på den.
Hvad fanden skal jeg gøre?
Giv hende det, hun har bedt om.
Du får mig ikke at se igen, Doc.
Det her er min sidste drøm.
Det ser ud til, at du er blevet et godt menneske,
men du har stadig gæld.
Betal.
For fanden da. Hvad er der?
- Hej. Undskyld, jeg forstyrrer. - Jeg har jo sagt, jeg vil have ro.
Jeg vil hverken have mad eller drikke, bare ro til at meditere.
Jeg skal bruge al min kløgt på hende i aften.
Det er derfor, jeg er her. Jeg har fundet noget.
MINIJORDSKÆLV I ANNISTON
"Hvor lille kan et jordskælv være? Ret lille, hvis beboerne på Richland Court"
og Anderson Street, der ender blindt ved floden, står til troende.
Sent tirsdag aften anmeldte flere beboere et jordskælv
der fik vinduer til at klirre, gulve til at ryste og glas til at styrte på gulvet.
Men ifølge geologisk center
"var der ingen jordskælv i New England i tirsdags."
- Hvad siger du til det? - Jeg siger måske.
Jeg er ikke 100 procent sikker, men fifty-fifty er godt nok.
Hvis det virkelig er hende, og hun fik en hel gade til at skælve...
At have en gade i stedet for en hel by gør det fandens meget lettere i aften.
Godt klaret.
Hvordan vil du få fat i hende?
Hun sover jo.
Jeg sonderer terrænet, ser hende an...
Planter nogle vink som små orme. Lader dem bore sig ned.
Hundrede orme om hendes kære venner, Flokken.
Og når vi kommer kørende,
bliver hun så lykkelig, at hun hopper jublende ind til os.
Hvis det var hende... Hvis hun virkelig fik en hel gade til at skælve,
så må du hellere passe på.
Hun er en lille pige.
Og du er striglen over dem alle. Det ved jeg godt.
Jeg siger det bare. Pas godt på dig selv.
Hej.
- Hej, mor. - Er du okay?
- Det var ærgerligt, du ikke spiste med. - Det har bare været en hård dag.
Jeg flyver ud til mormor i morgen.
Jeg kommer tilbage, så snart jeg kan.
Abs, er hun...
Klarer hun den denne gang?
Det ved jeg ikke.
Det håber jeg. Hils og sig, jeg elsker hende.
Sov videre, prinsesse.
I knolde... I bruger hele livet på at lave små skrin...
...små minder.
I tror, de gør jer åh så rige.
Du skulle se ind i mig, stump.
Mit sind er som en katedral.
Jamen hej med dig.
Han sagde, du kom tilbage.
Og det gjorde du.
Godt.
Hold dig væk!
Du er jo bare en lille lorteunge!
Hvor er du?
Hvor blev du af?
Nej!
Ud med dig...
- Rose! - En fælde...
En fælde!
- Hvad fanden skete der? - Den lille mær lagde en fælde.
Din hånd!
Rolig. Nu ved vi, hvor hun er.
Hun var inde i mit hoved! På rov!
- Hvad ved hun? Hvor meget har hun set? - Det ved jeg ikke!
- Der er et problem. - Ikke nu!
Bedstefar Flick... Han går vist i cyklus.
Onkel Dan! Jeg fik ram på hende. Godt og grundigt!
Hun havde fortjent det, men det allerbedste er...
Jeg kom ind i hovedet på hende. Onkel Dan?
Åh nej, Abra. Hvad har du dog gjort?
Tal nu bare med hende. Hvis vi skal gøre det, så gør vi det.
Hej, Abra.
Jeg kan høre dig.
- Jeg forstår det ikke. - Det kommer du til.
Jeg troede, vi levede evigt.
Har nogen lovet dig det, Andi? Har nogen sagt, du var udødelig?
Jeg sagde: "Lev længe, spis godt."
Vi kan leve meget længe, og det gør de fleste af os også.
Men vi har ikke spist godt...
...i lang tid.
Rosie, han er på vej.
Rosie...
Ja, min skat.
- Jeg er bange. - Nej, det er du ikke.
Du har set rigers storhed og fald.
Tiljublet Roms gladiatorer, sejlet på oceaner
til nye verdener
og mæsket dig i konger og prinser og paver.
De har skrevet sagn om dig
og rejst statuer.
Og de har skælvet i deres landsbyer
og senge og skyskrabere.
Så nej.
Du er ikke bange.
Du er konge.
Og du fortærer frygt.
- Hej, du gamle. - Den er fire.
Du har altid set mig. Du er en god menneskekender, ikke også?
- Jo, hvad... - Er jeg et ærligt og godt menneske?
Ja...
Du må hjælpe mig. Men først skal du høre en historie
og prøve mere end nogensinde at tro på mig.
Hvordan går det?
Hej. Skal du ikke snart i skole?
Jo, men jeg ville med. Hvor længe har du kørt?
Nogle timer. Vi burde være der sent i aften.
- Hvem er det? - Det er min ven.
Måske nok min bedste ven.
Du skulle have set hende. Hun var bange, onkel Dan.
Ligesom alle de børn har været det. Alle dem, hun har slået ihjel.
Hun var så rasende og bange, at jeg kom ind.
Det var et nyt nummer. Det har jeg aldrig prøvet før.
- Heller ikke mig. Hvordan var det? - Som et bibliotek.
Vi er vist alle sammen biblioteker indeni.
- Hvordan gjorde du? - Sådan her. Bare et lille skub.
- Abra! - Undskyld...
- Undskyld. Det var ikke med vilje. - Det er okay.
- Hvad var det for nogle skrin? - Ikke noget.
Løgner.
Da jeg var lille, mindre end dig,
stødte jeg på noget, der mindede om dem her og åd ligesom dem.
Det var bare ikke en person, men et sted.
De har lukket det og ladet det stå og forfalde,
men de væsener, der boede der...
- Du skal ikke rode rundt derinde igen. - Det skal jeg nok lade være med.
- Vi har næsten pakket bilerne. - Godt.
Når vi først er på farten, har vi hende snart.
Jeg synes ikke, du skal tage med.
- Hvad helvede var det, du sagde? - Hun slap ind i hovedet på dig.
Det sker ikke igen.
- Du ved ikke, hvor hårdt hun ramte dig. - Hun er min.
Lige nu er du den eneste, hun kan spore.
Hvis hun ser dig komme, kan hun flygte eller lægge en fælde til.
Jeg slår hende omkuld.
En af vores forbindelser i NSA har givet mig kvalivare,
så hun bliver bedøvet uden at få en overdosis.
Jeg kører sydpå, svinger rundt og angriber hende fra en anden vinkel.
- Jeg burde være med. - Du ved jo, jeg har ret.
Okay.
- Andi bliver her hos dig. - Der er brug for jer alle sammen.
Hvis hun laver numre, holder I sammen.
Er du med?
Jeg kan også nogle små numre.
Så er vi her vist.
Okay.
Jeg prøver at få fat i hende.
Abra...
Det er skiltet. Om bagved.
- Hun siger, vi skal køre om bagved. - Jeg siger til, når I skal stoppe.
Hun siger til, når vi skal stoppe.
Jeg ved sgu ærlig talt ikke, om jeg håber, du har ret eller tager fejl.
Hvis du tager fejl, så er min ven vanvittig.
Altså, fuldstændig "jeg har tabt sutten"
og ser fantasiuhyrer, der dræber fantasibørn"-gakkelak.
Det kan jeg nu godt arbejde med.
- Men hvis du har ret... - Ja.
Så er det meget værre.
- Tag hellere hjem. - Hvad?
Nej, ikke dig.
- Jeg kan godt klare det. - Nej, vi klarer resten.
Nu er det kun os to.
Kan du lugte det?
Før i tiden gik jeg på jagt. Har jeg fortalt det? Hjorte.
Men så en sommer anskød jeg en buk.
Jeg fulgte efter ham i to dage, fik ham på kornet,
anskød ham, han løb, og jeg løb efter ham.
Jeg gik ud fra, at han ikke holdt så længe.
Så forsvandt han. Han gik bare op i røg.
Forsvandt sporløst. Jeg fattede det ikke.
Fem dage senere prøvede jeg et andet sted mange kilometer væk.
Jeg prøvede at finde et godt jagtskjul...
Så lugtede jeg ham.
Jeg lugtede ham.
Jeg fandt bukken krøbet sammen i en hul træstamme.
Han havde været død i dagevis.
Den lugt...
Jeg har aldrig gået på jagt siden.
Det her er den samme lugt.
Billy...
For helvede, Daniel. Hvad helvede sker der?!
De har ikke engang gravet ham ordentligt ned.
Hvad har du rodet os ud i?
KAPITEL FEM GØGL OG FIDUSER
- De mennesker, der gjorde det... - Det er ikke mennesker.
Nej, det er det ikke.
Hvis man gør det mod en lille dreng, er man sgu ikke noget menneske.
- Fik I fat i den? - Ja.
- Er hun her igen? - Vi kommer tilbage i morgen tidlig.
Vi skal stoppe på vejen.
Vis dine forældre, hvad der sker.
- Nej! - Jo.
Nej! De tror næsten, jeg er normal. Hvis jeg siger det...
Rose fælder dem for at ramme dig. Det ved du godt, ikke?
Hun slagter dem på stedet, og hun er på vej, Abra.
De skal have besked.
Hvor er det, vi skal stoppe?
Har du stadig dine gamle jagtrifler?
Er du onkel Dan? Hvad helvede bilder du dig ind?
Hun er 13!
- Du skulle jo vise det. - Jeg fortalte det.
- Det er ikke det samme. - Skal jeg smadre dig?
- Nej, Abra. - Du skal ikke sige hendes navn!
Beklager. Jeg er en ven. Alt, hvad hun har fortalt, er sandt.
- Hvad fanden er det, der sker? - Undskyld.
Abra skal vise Dem noget.
Jeg så drengen. Jeg så hans lig. Det hele passer.
Det er vel din ven, der har myrdet ham.
- Har du overvejet det? - Ikke længe.
- Deres datter er noget særligt. - Du skal ikke snakke om hende.
Det ved De godt inderst inde.
Hun ved, hvad der skete med den lille dreng,
og hvem der gjorde det.
Vis ham det.
Undskyld, far. Jeg prøvede virkelig at undgå det.
Undgå hvad?
- Nej tak. - Nej.
De mennesker...
Har de opdaget min datter?
Ja. Og før eller siden kommer de.
Vi må gøre noget. Vi ringer til politiet, FBI...
De har været her meget, meget længe. De er rige og har gode forbindelser.
Politiet bekymrer dem vist ikke.
Jamen hvor er de? Hvornår kommer de? Hvor kan vi tage hen?
Det kan Abra svare på, hvis hun er klar.
Jeg er klar.
- Er du sikker på, du vil? - Jeg er nødt til det.
I-95.
Barry, Kragen, Slangen og nogle andre. Træerne har ikke ændret sig så meget,
så måske er det Massachusetts, men de er tæt på.
- Rose? - Hende så jeg ikke.
Men de er på vej.
- Så hun kun værelset her? - Ja.
Og jeg lavede nogle ændringer. Skjulte nogle ting.
Godt.
De prøver at spore dig og få overtaget.
Og du giver dem lov.
- Er du sindssyg? - Ja, men du giver dem lov.
Og så skal du prøve at lave et lille nummer.
Et tryllenummer?
De følger efter os.
Koncentrer dig. Du skal blive ved, til de er der.
- Det er et godt sted. - Vi kan skjule os der og der.
- Er de stadig i nærheden? - De kommer nærmere, tror jeg nok.
- Det er svært. - Ja... Hvor meget længere?
Okay, Kragefar...
Tag hende så.
Du ser helt rolig ud.
Du er rolig, ikke også, Abra?
- Tjo... - Det burde du også være.
Bare rolig. Vi er venner.
- I er venner. - Ja.
Bare venner. Og du skal med ud og møde nogle flere venner.
Gode venner.
Hold da kæft. Efter al deres ævl troede jeg sgu, der var mere i dig.
Hvad helvede?
Sådan noget forpulet gøgl.
Nej! Kom væk!
Nej!
I har fortjent det.
I har alle sammen fortjent det.
Nej!
Pis og lort.
Stop.
Sig mig lige en ting, skat.
Er du ikke søvnig?
Du er søvnig.
Sov.
Sov!
Vågn op! Onkel Dan! Vågn op.
Vågn op!
Forpulede mænd.
Pas på, Billy.
Skyd dig selv.
Nej! Billy!
Der mangler en.
Jeg så ikke Kragen. Hvor er Kragen?
Hej, Abra.
Abra!
Væk fra hende.
Gå tilbage.
Klart nok, farmand.
- Jeg er glad for, jeg mødte dig. - Jeg slår dig kraftedeme ihjel! Væk!
Du er sgu modig. Jeg elsker, når I knolde truer en gud.
Din lille pige er nok det bedste måltid, vi nogensinde får.
Jeg er glad for, jeg kan få rost kokken.
Godt. Du er vågen.
- Dan... - Glem det.
- Hvad er der galt med mig? - Du har fået et skud.
Det kraftigste, jeg har givet nogen.
Du vågner i ny og næ, men din damp sover tungt.
Min far...
Hvad er der sket med min far?
Mange gode mennesker er blevet dræbt i dag. Mange gode mennesker.
Jeg ville ønske, nogen blev straffet,
og at retfærdigheden regnede ned over den her sørgelige dag,
men sådan fungerer det ikke.
Vi havde fået fat i dig før eller siden.
Nogle af mine folk er døde.
Nogle af dine er døde.
Men udfaldet er det samme. Tænk lige over det.
Udfaldet er det samme. Så at de skulle dø,
dem alle sammen, var rent spild.
Og det er din skyld, unge dame. Og hvorfor?
- Hør mig. - Der er ikke nogen, der hører dig.
Du kan lige så godt slappe af og nyde turen.
Som sagt
er udfaldet det samme.
Kom nu.
Kom nu...
Kom nu!
Abra!
Tony?
Hjælp mig, Tony.
Åh gud!
Okay...
Du har altid sagt, din hjerne var som en radio.
Ingen svarer, når du kalder, så hold op med at kalde og hør efter.
Dan.
Hjælp.
- Hej. - Dan.
Har han bedøvet dig?
Det er jeg ked af.
Jeg prøver noget, okay? Men du er svag.
Han blokerer dig. Jeg kunne næsten ikke høre dig.
Du må stole på mig, okay?
Okay?
Nå, er du nu vågen igen?
Jeg må hellere give dig et skud ved den næste rasteplads.
- Hvor skal vi hen? - Det ved du jo godt.
Hold kæft, hvor har jeg tømmermænd.
Jeg sagde jo, lortet rykker.
Jeg har ikke haft tømmermænd i årevis, og jeg savner det på ingen måde.
Vestpå, hvad?
Du undgår de store veje. Kvikt.
Crownville. New York.
Hvem er du så?
Jeg er ham, der slog dine venner ihjel.
Det glæder mig at møde dig.
Fed fidus. Den har jeg ikke set før.
Vil du se en til?
Rose bliver nok ikke så glad, hvis du skyder byttet.
Rose bliver nok ikke så glad for noget af det her.
Og når hun bliver vred... Tja...
Du er vist klog nok til at vide, at du hellere må stå over.
Vær glad for det, du har, og kom videre.
Hvad er det, der er så sjovt, ven?
Arrogance. Det er arrogance.
Men du tror jo, du skal leve evigt, så det er indlysende,
at du ikke har sele på.
Nej!
Dan?
- Jeg håber, det gør ondt. - Rosie.
Meget.
Din lille mær.
Hvad er det, du har gjort?
Fint nok, din møgunge. Fint nok.
- Undskyld. Jeg faldt i søvn. - Nej, du har fortjent det.
- Hvor er vi? - I Ohio.
- Hvor skal vi hen? - Til Colorado.
Hvorfor Colorado?
Hun bliver ved med at komme.
- Det ved jeg godt. - Altid.
Det stopper kun, hvis vi stopper det, og vi kan ikke besejre hende.
Ikke alene.
Der er et sted. Et farligt sted for sådan nogle som os.
- Det, du fortalte om? Det glubske sted? - Netop.
Hvis det er så farligt, hvorfor skal vi så derhen?
Hvis det er farligt for os, er det vel også farligt for hende.
Måske endnu farligere.
Godt.
Hun følger altså efter os.
Godt. Bare giv hende lov.
Det gør mig ondt med din far.
Det gør mig ondt med din ven.
Det er min mor.
Hvad skal jeg sige til hende?
Hej, mor.
Gudskelov! Abra? Er du okay? Hvor er du?
Jeg elsker dig.
Når vi er i sikkerhed, ringer du så til hende og siger, hvor vi er? Godt.
Vi er der snart. Det er oppe på bjerget.
KAPITEL SEKS DET, DER BLEV GLEMT
Godt. Du bliver i bilen og lader varmen køre.
Du skal ikke være derinde ét minut, hvis det ikke er nødvendigt.
Hun kan kun komme herfra. Du kan se hende på lang afstand.
Hvis du ser lys på bjerget derhenne, kalder du, okay?
Men du går først ind, når hun er her.
Venter du ikke her hos mig?
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Jeg skal vække det.
Så står vi op.
HØJSPÆNDING
- Stille aften, hr. Torrance. - Det skal nok snart gå løs.
- De er til whisky, ikke? - Det var jeg for det meste.
På husets regning.
Det var dit mærke. Jack Daniel's.
Flaskerne stod derhjemme. Vores rigtige hjem før alt det her.
Jeg lugtede engang til en. Den lugtede af noget med ild i...
Og det var det vel også.
De forveksler mig vist med en anden.
Det er Lloyd.
- Lloyd. - Beklager, hr. Torrance.
Jeg ved ikke, hvor alle gæsterne er, men der skal nok komme liv i kludene.
Jeg ved godt, hvor de er. Og du har ret...
Der kommer liv i kludene.
De må altså undskylde, hr. Torrance, men De er vist blevet taget ved næsen.
- Taget ved næsen? - Er det ikke det, man siger?
En mand lever bare sit liv og prøver at passe sit arbejde.
Han bliver taget ved næsen, påduttet andres problemer.
Jeg ser det uafladeligt, hvis jeg må være så fri.
Nå, men vi boede altså i Florida.
- Hvabehar? - Mor og jeg.
Jeg ved ikke, hvem De taler om.
Vi ville aldrig se sne igen, så vi boede i Florida.
Det var småt, men hyggeligt, og vi var glade. Eller vi sørgede jo.
Vi var traumatiserede. Men der var også glæde.
Men hun...
Hun kiggede væk. Hun så på mig, men fjernede hurtigt blikket igen.
Jeg bemærkede det først senere, men efter Overlook så hun ikke på mig i lang tid.
Jeg kunne ikke forstå hvorfor.
Det var dig.
Hun så dine øjne i mig og var nødt til at kigge væk.
Hun var dybt ulykkelig over det, så jeg ordnede det.
Jeg brugte det en allersidste gang,
så hun ikke længere skulle se dig, når hun så på mig.
Jeg var 20, da hun døde. Og dengang...
Når nogen skulle til at dø, så jeg sorte fluer.
"Dødsfluer". De sværmede rundt om folks ansigter.
Og de sidste uger var hun dækket til... Hele ansigtet.
Jeg kunne knap nok se hendes øjne.
Og jeg prøvede at trøste hende, men jeg kunne næsten ikke se på hende.
Og det opdagede hun.
Hun lå der og døde, og hendes søn kunne ikke engang se på hende.
Skulle De ikke se at få varmen og fortrænge disse grumme minder?
Vil du ikke høre om det? Hun var din kone.
De forveksler mig vist med en anden.
- Jeg er bare bartender. - Er du det?
Bartenderen Lloyd, der udskænker glæde på hotellet.
Jeg vil udskænke lige, hvad De vil have, hr. Torrance.
Åh, far...
- Den her sjus bliver sgu dyr. - Deres penge kan ikke bruges her.
- Det er en ordre oppefra. - Den koster mere end penge.
Den koster mig otte år. Otte bag mig og en menneskealder foran mig.
De er et godt papir, hr. Torrance.
Manden tager en sjus...
...sjussen tager en sjus...
...og så tager sjussen manden.
Ikke også, far?
Medicin.
Det er medicin.
Et ægte universalmiddel.
Depression, stress, anger, nederlag. Det fjerner det fuldstændig.
Sindet er en tavle.
Og det her... er tavlesvampen.
Man gør sit bedste. Man leverer.
Men man er omgivet af munde
som æder, skriger, tuder og brokker sig.
Så man beder kun om en enkelt ting, så man kan få varmen
og få taget brodden af dagene og mundene, der æder alt,
hvad man tjener og har.
Og en familie. En kone, et barn.
De munde æder tid.
De æder ens dage på jorden.
De guffer dem i sig.
Det er lige til at få kvalme af.
Og det her... er medicinen.
Så sig mig en ting, farmand...
Vil du tage din medicin?
Nej.
Se nu der. Det må De undskylde. Jeg store klodsmajor.
Nu skal jeg hjælpe Dem.
- Ledelsen er bekymret. - Bekymret?
Det er jo forfærdeligt, at hun sådan har påduttet Dem den her misere.
En kvik mand ville lade hende klare det selv.
Lade det gå, som det nu går.
Hvorfor skulle du betale hendes regning, Doc?
Og hvem gør du det for? Pigebarnet, som er skyld i alt det her.
Hvad synes ledelsen, jeg skal gøre?
Ingenting.
Det er det letteste i hele verden. Bare få hende ind.
Og så...
...accepterer du det, du ikke kan ændre.
Dan! Hun er her.
Okay.
Det her sted er sygt.
Sygt ligesom min mormor.
Det er kræft, bare værre.
- Hvad gør vi nu? - Går ind. Hun skal nok finde os.
Jamen...
Hej med jer.
Når det begynder, så løb.
Ja, løb du bare, skat.
Og så finder jeg dig,
og du kommer til at skrige i årevis, indtil du dør.
- Vi må se, hvem der kommer til at skrige. - Ja, det må vi.
Hun har ret. Du burde være bange.
Hvorfor?
Fordi du ikke ved, hvor du er.
Undskyld, men hvem er du, smukke?
Det var dig, der dræbte min Krage, ikke?
Nu.
Snedigt. Du har oppet dig, hva'?
Siden jeg sidst var inde i dit hoved.
Hvorfra ved du, vi ikke er inde i dit?
Hvor er du, pusling?
Du kommer til at dø her.
Dristige ord, min kære. Tror du virkelig på det?
At du kan gøre mig noget?
Ja.
Ved du hvad? Du minder mig om mig selv.
Nu kan jeg virkelig se det. Du rummer et mørke, skat.
Den eneste forskel på os to er tid.
Du har ikke lært,
hvad man vil gøre for mere tid.
Men det siger jeg dig, skat. Du bliver overrasket.
Smerte renser damp.
Det gør frygt også, så du forstår det nok.
Jeg var præcis som dig, da jeg var yngre.
Jeg var noget særligt... og alene.
Men nogen gav mig et formål og et fællesskab,
og jeg havde måske givet dig det, hvis det hele var gået anderledes.
Nå, ikke?
Trodsig, hvad?
Nej, hvor du dog ligner mig. Dit sind er så...
Det er ikke dit sind, vel?
Det er slet ikke dig.
Er du bare lokkemad?
Stop så!
Løb.
Hvordan helvede har vi overset dig?
Vi to skulle jo have mødt hinanden for mange år siden.
Danny...
Det hedder du, ikke også?
Der sker noget med dampen, når I knolde bliver ældre.
Den bliver forurenet. Beskidt. Det ved du godt.
Du er jo sølet til.
Du shiner ikke helt på samme måde. Det bliver åbenbart ødelagt med alderen.
Ærlig talt, smukke. Hvor har du dog gemt dig?
Jeg kan give dig et tilbud. Et tilbud, jeg sjældent giver.
Nå, så det kan du? Spændende.
En dreng med alle de evner, der har sat sit lys under en skæppe så længe.
Du kunne leve meget længe og godt.
Give efter for dine lyster uden følger, uden tømmermænd.
Spise godt, leve længe.
Du må være ensom som den sidste. Altså den sidste i verden.
Jeg er skam langtfra den sidste.
Jeg er bare den kønneste.
Du kender vist mit svar.
Det var synd. Skal vi komme til sagen?
Jamen, skat.
Se nu der.
Jeg kom vist til at kappe hovedpulsåren i låret.
Du forbløder jo.
Jamen dog. Sikke et temperament. Sikke en gnist.
Sikke et spild. Eller måske ikke.
Hold nu kæft!
Selv i din alder
er den jo vidunderlig!
Du smager af whisky.
Danny!
Danny-drengen!
Al den rædsel. Hele livet, hvad?
Vidunderligt.
Du rører mig ikke!
Hold da helt kæft!
Du er jo ikke alene derinde, vel?
Hvad er det, du gemmer?
Hvad er der i dem? Noget særligt?
De er ikke særlige. De er udsultede.
Nej!
Goddag, Danny.
Kom og leg med os...
...i al evighed...
...og al evighed...
...og al evighed.
Onkel Dan.
Onkel Dan, er det overstået? Er hun død?
Herligt selskab, hva'?
Abra!
Bare prøv.
Der er du jo, Abra.
Du har været meget, meget uartig.
Du er ikke onkel Dan.
Du er en maske. Et falsk ansigt.
- Hvem skulle jeg ellers være? - Hotellet.
- Men han er stadig derinde. - Jamen så smider vi masken.
Hvorfor smiler du?
Fordi du ikke ved, hvor du er.
Jeg kender de her gange som mit eget ansigt, barn.
Den krop, du er i. Det ansigt, du har på.
Det er Dan Torrance, og du kender ham ikke.
Dan Torrance
var inde ét sted, så snart han kom.
I fyrrummet.
Der er du jo.
- Du skulle jo flygte. - Jeg ville ikke efterlade dig.
Jeg er præcis, hvor jeg skal være.
Jeg kan ikke holde det i skak så længe. Kom væk.
Nej. Jeg går ingen vegne uden dig.
Jeg skal jo lukke døren efter os, ikke?
Løb!
Kom så, onkel Dan. Kom nu ud.
Kom så.
Ilden fik hurtigt fat
og fortærede hotellet. Rensede det.
Jeg kunne næsten høre det... skrige.
Jeg kunne høre det dø.
Og inderst inde vidste jeg...
...at du klarede den.
Jeg er ked af, at jeg bragte dig i fare. Det var jeg nødt til.
Det ved jeg godt.
Tror du, hun havde ret i,
at hun ikke var den sidste?
Verden er glubsk.
Mørk.
Måske er der flere af dem eller nogle, der er værre.
Men der er også flere som dig.
Folk, der holder stand.
Første gang jeg mødte dig, sagde jeg, at du skulle gemme dig.
At du skulle holde lav profil.
Skjule dit shine.
Men jeg tog fejl.
Shine løs, Abra Stone.
Shine du bare løs.
Der er mad.
Hvem snakker du med?
Ikke nogen.
Det passer ikke.
Jeg talte med Dan.
Vi lever videre bagefter.
Vi lever videre, og han har det godt.
Det har far også. Det har han virkelig.
Godt.
Kommer du, skat?
Lige om lidt.
.:: TWA - Your Source Of Quality!::. www.shareuniversity.org
Tekster af: Lasse Schmidt