Какви сте вие? - Ангели.
Трябва да играеш змията.
Подготвяла си се за това
през целия си живот.
Спаси момичето. И момчето.
По-бързо.
Какво правя?
Следвам говорещ слон.
Какво?!
Наистина ли?!
Това си ти.
Атал.
Мери.
Трябва да има причина да съм тук. Не мислиш ли, Атал?
Шушулка.
Това е от дърветата. Много е...
... мазно.
Масло.
Дърветата умират. Сраф ни напуска.
"Нгули". "Сраф".
"Шана".
"Епимун".
Сраф намалява с всеки изминал ден.
Чувам ви да говорите за "сраф".
Какво е "сраф"?
Без сраф...
... ние заспиваме.
"Чунил" - "сън".
Аз? Аз заспала ли съм?
Не, Мери, нужен ни е да живеем.
Виждам все повече изсъхнали шушулки.
Не ви ли трябва маслото от тях?
Маслото е центърът на нашите мисли и чувства.
То ни дава Сраф.
Как бих могла да...
Да науча...
Да науча как да ви помагам?
За да помогнеш, трябва да се научиш да виждаш Сраф.
Мери, това е причината, поради която си дошла тук.
Т Ъ М Н И Т Е МУ М А Т Е Р И И Без изход
Какво е усещането да си толкова далече от него?
От Пан.
Сякаш желязна ръка е стиснала сърцето ми
и се опитва да го изтръгне през ребрата ми.
Отразява ти се и психически, нали?
Сякаш нещо лично е извадено наяве.
Да.
Ти казваше, че и аз имам деймон,
а не ти вярвах.
Но сега ми се струва, че съм я познавал през целия си живот.
Може би сега е с Пан.
Ще се върнем при деймоните си.
Сигурна съм.
Кинжалът е у нас.
И сме заедно.
И незнайно защо, ти имам доверие.
Колко още остава? - Колкото е необходимо.
Времето тук тече своенравно.
Не се страхувай. - Не се страхувам.
Прекарвал съм воини, наемни убийци и генерали.
Всички са ми казвали едно и също.
Никой не се е върнал.
Простете, дами и господа.
Е, желая ви късмет.
Ще ни оставите тук?!
Не мога да продължа по-нататък.
Благодаря.
Чакайте.
Ако деймонът ми още е на кея, ще му предадете ли нещо?
Още сега мога да ти кажа, че няма да е там.
А накъде да...
Няма връщане назад.
Точно така.
Казах, че няма да ям противната ви храна.
Ако се опитате да ме накарате, ще ви отхапя пръстите.
Не се и съмнявам, че бихте го направили.
Мислех, че си отишъл да докладваш на Азриел за унижението ми.
Макар че той би се зарадвал,
не мисля, че иска да умрете.
Аз също.
Д-р Купър подготвя бомбата.
Имам отрова за пазачите пред килията,
но повече не.
Доктор Купър как изглежда?
Изплашена.
Струва ми се, че действа против волята си.
Ще останем тук. - Бомбата е готова,
а вътре в нея е кичурът на Лайра.
Смятат да ви отделят от деймона ви.
Нека.
Това не е скала.
Вещи на хора.
Лайра?
Мъртвите.
Вие живи ли сте?
Да. Посетители сме.
Не е трябвало да идвате. Върнете се, докато можете.
Защо се криехте? - Не дават да говорим помежду си.
Кой не дава?
Те слушат.
Нужна ми е помощ. Търся едно момче.
Роджър Парслоу.
Предупреждавам те, че той може да не иска да те види.
От свят с деймони ли идваш?
Да.
Моят деймон се казва Пан.
Моят се казваше Сандлинг.
Мислеше си, че ще бъде птица.
Аз се надявах да не е така, защото ми харесваше с козинка.
Моят Кастор се сгушваше в дланта ми и заспиваше.
Моят се казваше Матепан.
Можете ли да ни помогнете?
Може би.
Бъдете предпазливи.
Те ще привлекат внимание.
Не е ли забранено да докосваш чужд деймон?
Как смеете да влизате без предупреждение?
Трябва ли да ви припомня на кого сте подчинен?
Подчинен съм на Всевластния.
Махайте се и повече не оспорвайте авторитета ми!
Сигурно са тук отдавна.
Всички ли изглеждат така?
И ти ли търсиш някого?
Само питам.
Като дойдох, и аз търсех някого.
Сестра си.
Не я ли намери? - Доста бързо се отказах.
Ти остави сестра си съвсем сама.
Трябва да се връщам.
Чакай, имаме нужда от теб. - Съжалявам.
Лайра! - Лайра!
Ехо?
Лайра! - Лайра!
Уил?
Уил!
Лайра! - Лайра!
Пан!
Пан! Не бива да си тук.
Ти това искаше.
Ти как...
Лайра!
Извинете!
Къде отиде? - Ти ме остави на кея да умра.
Не говори така.
Знаеш защо трябваше да го направя.
Винаги съм знаел каква егоистка си.
Нима вярваш, че си тук заради Роджър?
Ти вече го уби.
Дошла си заради себе си.
Да успокоиш гузната си съвест.
Да се правиш на героиня.
Това не се случва. Ти не си истински.
Уил!
Лайра!
Каквото и да ти е казал, не е истина.
Ти си добър човек.
Тук е ужасно.
Не може да ни чака това.
Трябва да има някакво друго място.
Не е възможно тук да прекараме вечността.
Роджър?
Роджър!
Роджър?
Роджър!
Аз съм.
Знам.
Самият Роджър Парслоу!
Аз съм най-добрата ти приятелка.
Ти дойде.
Ти имаше нужда от мен.
Променил съм се.
Много.
И ти си се променила.
Липсваше ми.
Много съжалявам за всичко.
Трябваше да те пусна да тръгнеш с циганите и децата.
Не биваше да те водя при Азриел.
Ако те бях пуснала, сега нямаше да си тук.
Ти не си виновна.
Аз исках да дойда с теб.
Иска ми се нещата да бяха другояче.
Аз съм Уил.
Роджър, не може да останеш тук.
Слушай...
Ще изведа всички ви оттук.
Невъзможно е.
Трябва да е възможно.
Не е редно да ви причиняват това.
Виж...
Понеже ти не идваше...
... загубих всякаква надежда.
Завинаги.
Съжалявам.
Моля те. Може пак да бъдем заедно.
Аз и ти... - Престани!
Мислиш ли, че искам да се върна в истинския свят?
В това състояние?
Лайра! - Нищо не можеш да кажеш.
Все още можем да му помогнем.
Той е прав. Не знаем какво ще стане с него, ако си тръгнем.
Това е ужасна идея.
Ти каза, че това място е ужасно
и никой не бива да стои тук. Прилича на затвор.
По-лошо е. - Ще се откажеш ли да им помогнеш?
Не спирай да следваш инстинктите си.
Трябва да опитаме. Ти обеща на Пан.
Направи прозорец.
Закъде? - Закъдето и да е.
Трябва да се махнем оттук.
Ако трябва, ще извлека Роджър насила.
Добре.
Какво?
Какво става? - Не се получава.
Усещам само скала.
Що за Носител на кинжал не може да използва кинжала си?
Такъв, който се води по едно невежо дете.
Що за син изоставя собствената си майка?
Ще й изпратим кошмари.
Ще й крещим в съня й.
Ти съсипа живота на всички,
които са означавали нещо за теб.
А ти си дошла заради самата себе си.
За да се почувстваш специална.
Уил не трябваше да те среща.
Чуйте какво ви казвам.
Чуйте ме. - Чуйте ме.
Чуйте.
Не!
Отидоха си.
Как?
Просто повярвах, че мога.
Мислех за нас и...
... за всичко, което преживяхме.
Не им позволих да ми въздействат.
Ножът не функционира, защото сме твърде ниско.
Трябва да намерим височина.
Ваша милост.
Моля ви...
Измислих начин да покажа разкаянието си.
Чрез Неговата милост и вашата гениалност
Ева ще бъде елиминирана.
А змията?
Брат Павел заключи, че тя е в друг свят.
Кой знае на каква развала е способна.
Да речем, че я издиря.
Позволете ми да го направя, умолявам ви.
Ще ви позволя да изкупите вината си по този начин.
Отче президент, това ще е най-голямата чест в живота ми.
Вярата ви ще бъде възнаградена.
Трябва ми леща.
Намерих!
Това е Прах. Сраф е Прах.
Най-сетне виждаш.
Погледни от дървото.
Тръгва си.
Атал, разбирам.
Съжалявам. Сега разбирам.
Ти се опитваше да ми кажеш,
че дърветата умират.
И ние също.
Какво си спомняш за "Джордан"?
Нали го помниш?
"Джордан" вече го няма.
Не може да е така.
Аз го виждам съвсем ясно.
Всяко кътче и пролука, всеки таен коридор.
Познаваме това място като дланта си.
Помниш ли, като влязохме в избата
и целите станахме в паяжини и прахоляк?
Дори не знам как се вмъкнахме там.
Лайра, чакай!
Взехме ключа на портиера.
Така беше.
Намерихме някаква прастара бутилка вино.
Миришеше ужасно.
И вкусът беше ужасен.
После се хилихме часове наред.
Ако имахме родители, щяхме да си изпатим.
Да.
Ами покривът?
Покривът...
Там бяхме толкова нависоко...
Помниш ли враната със счупеното краче?
Да, с грижите си успяхме да я спасим.
Лайра?
Те искат да слушат.
Чудя се какво ще каже тя.
Казвам се Лайра.
Дойдох тук да търся приятеля си.
Смъртта му бе несправедлива и той не бива да е тук.
Но всъщност никой от вас не бива да е тук.
Това не е задгробен живот, а затворнически лагер.
Здравейте, аз съм Уил.
Имам кинжал, който отваря врати между световете.
Ако дойдете с нас,
се надявам с негова помощ да ви изведа оттук.
Не мога да обещая, но ще се опитам.
Знам, че се боите, но можем да се измъкнем.
Какво ще стане с нас, ако си тръгнем?
Не знам. - Не знаеш?
Ще мога ли отново да видя сина си?
Няма как да знаем предварително.
Няма да ви лъжа.
Но тук има само мисли.
Отвън са важни истинските неща.
Дали тези създания ще ни оставят да си тръгнем?
Докато бяхме живи,
ни казваха, че като умрем, ще отидем в Рая.
Затова много от нас се посветиха на това
и прекараха години в молитви и мълчание,
без да опитат от радостите на живота.
Все едно ми е какво ще стане с нас, като си тръгнем.
Всичко ще е по-добре от това.
Ето я!
Ето го момичето.
Лайра.
Лайра?
Какво разказваше по-рано?
Какви бяха тези истории?
За света отвън.
Помниш ли предишния си живот?
Спомените избледняват.
Би ли ни разказала нещо, за да може и ние да си спомним?
За истинските неща.
Добре. Някога с Роджър живеехме в колежа "Джордан".
Той имаше красиви здания с високи кули,
които сякаш почти достигаха небето.
Имаше чудни места за криене. Надбягвахме се.
През кухнята, надолу по стълбите и обратно на покрива.
Аз винаги побеждавах. - Не е вярно.
Всеки път си служеше с измама.
Какво друго...
После срещнах Уил. Той ми направи омлет, а дотогава не знаех какво е.
Реших и аз да му направя.
Беше пуснала и черупките на яйцата вътре.
А пък Йорек... - Бронираният мечок.
Ноктите му са колкото длан. Величествено животно.
Беше загубил бронята си,
но успя да си я върне благодарение на алетиометъра. После отидохме...
Наистина ли така ще свършат нещата помежду ни?
Какво ще стане след това според вас?
Наистина ли вярвате, че ще бъде по-добре?
Д-р Купър, знаете, че това не са желанията на Всевластния,
а желанията на един слаб и опасен мъж.
Ако той е готов да убие мен, помислете какво би сторил с вас.
Когато заедно създадохме тази технология,
вярвахте, че постъпвате правилно.
Всички го вярвахме.
Но сме грешали.
Това трябва да спре.
Не е за вярване, че този ден настъпи, доктор Купър.
Ти не разбираш тази технология, Хю.
Ще взривиш Магистериума и всички в него.
Тъкмо обратното.
Концепцията ни е елегантно проста.
Разделяне на човек и деймон...
Не ми обяснявай собствената ми технология.
Има доста промени на първоначалния ви дизайн.
Бомбата ни има насочващ механизъм.
Ще използваме кичур от косата на дъщеря ви да я намерим
и да я унищожим на място.
И всичко ще стане за миг.
Това е устройство с божествена прецизност и мощ.
Забележителен пример за замисъла на Всевластния.
В устройството му има невероятна красота.
Ти си се побъркал.
Ти си болен!
Не се съпротивлявайте.
Ако съдействате, това може да е изкуплението ви.
Наистина ли го мислите?
Че Той е наредил всичко това?
Всевластният не ви е изоставил напълно, Мариса.
Не е късно да се покаете.
Нека ви дам последна благословия.
Дръж си...
... ръцете далече от мен.
Оцапани са с твърде много кръв.
Започнете процеса.
Чрез Йорек се запознах и с аеронавта Лий.
Помня първия път, като летях с балона му.
Беше толкова високо, че вятърът брулеше кожата ми.
Ако погледнеш надолу, ти се завива свят.
Но с г-н Скорсби се чувстваш в безопасност.
Той бе първият възрастен, на когото имах доверие.
Твоите истории ни карат отново да се чувстваме живи.
Спомних си какво беше да имаш топла плът
и сетива.
Аз ще дойда с теб.
Всички ще дойдем с теб. - Предполагам.
Давай.
Направи ме дух.
Как се казваш?
Трябва да имаш име.
Нямам име.
Хайде да тръгваме. Мислете за историите.
Ако се вкопчим в реалното, те не могат да ни направят нищо.
Извинете ме. Дайте път.
Лайра?
Лайра!
Ти си жива!
Жива си!
Беше ме изплашила, хлапе.
Лий!
Ти...
Не е толкова зле, колкото изглежда. - Ти как...
Един въодушевен стрелец взе че уцели.
Всичко свърши много бързо, честна дума.
Няма значение, вече сме заедно.
Само за мъничко.
Твоето място не е тук.
И се говори,
че някакво лудо хлапе има план как да ни измъкне оттук.
Това е моят приятел Уил. Това е Лий.
Човекът с балона. - Радвам се да те видя, хлапе.
Уил ще ни измъкне оттук.
С това, надявам се.
Ти си намерила Носителя на кинжала.
Изпреварила си Шамана.
Тъкмо мислех, че повече от това не можеш да ме смаеш.
Търсим възвишение, за да отворя изход.
Вие вървете, аз ще подбера изоставащите и ще ви настигна.
Вървете след дамата и момчето с кинжала.
Искате ли да излезете оттук? Да видите отново небето?
Вървете натам, следвайте момчето с кинжала!
Живо!
На колене пред Всевластния, Аларбус.
Нося новини, регенте.
Каква е тази новина, която смяташ, че ме интересува?
Бях заловен...
... от хора.
Простосмъртният лорд Азриел е сформирал република.
Използва технологии...
... за да те предизвика на война.
Продължавай.
Могат да управляват Праха,
а Азриел говори за нов Носител на кинжала.
Този кинжал не ме плаши.
Носителя е момче.
Не е покварено от силата на кинжала като носителите преди него.
Тогава може би е време
да изпратя предупреждение на тези простосмъртни.
Може да оправдавате убийството на дете с доктрината си,
но това нищо няма да промени.
Боготворите една лъжа!
Ако тя беше останала на наша страна,
и беше посветила живота си на Всевластния,
сега щеше да е на път за Царството.
Вие и другите като вас никога няма да сте свободни!
През воал на поквара и сълзи...
Магистериумът се страхува от това, което не разбира.
... позора на това дете.
И се обръща срещу своите.
Бъди бърз в омайния си гняв.
Бъди силен в отмъщението си.
Аз няма...
... да бъда част от това.
Възпрепятствате ли ме, доктор Купър?
Отказвам да я погубя.
Не!
Лайра!
О, Всевластни, Спасителю на тази земя...
Облей ни със Своята вечна светлина.
Защо не става?
Ключът!
Мислите, че Прахът може да ви превърне в богове ли?
Да видим какво ще правите без него.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО