Lyra!
Lyra, hallasz?
- Roger! - Lyra!
Csak mondd meg, hol vagy, és megtalállak!
A holtak országában.
Mi az?
Semmi.
Mi ébresztett fel?
Eleget aludtam.
- Megint a rémálom? - Nem.
- Akkor? - Csak...
túl sok minden zakatol a fejemben.
Rogernek szüksége van ránk.
El kell mennem a holtak országába, helyrehozni a dolgokat.
Azaz el kell mennünk.
Bárhogy is lesz...
mi együtt maradunk.
Segítsen megérteni, mi történt!
Váratlan erők jelentek meg a lány körül.
- Váratlan erők? - A sötétség erői.
A katonáink látták, hogy a fiú és a lány köddé válnak.
Emberi erőnél több kell ahhoz, hogy...
megsemmisítsük a lányt.
Az a gyermek nem maradhat életben.
AZ ÚR SÖTÉT ANYAGAI 3. ÉVAD 3. RÉSZ
Uram, a foglya felébredt.
Helyes.
Döbbenetes így látni.
Szervusz, Asriel.
Ez talán valamivel kényelmesebb.
Nem sokkal.
Nem kell megkötöznöd, Asriel.
A foglyom vagy.
Te ezt élvezed.
Mit sem változtál.
Itt állhatnál az oldalamon, ugye tudod?
Megadtam neked a választás lehetőségét, de elutasítottál.
Nem, nem vagy ugyanolyan.
- Még kicsinyesebb lettél. - Pedig szerintem nem változtam.
Pontosan azt tettem, amit ígértem.
De te, te visszamentél Lyráért.
És elbuktál.
Itt van?
Ezt még mindig hordod?
Nem, nincs itt.
- Figyelj, veszélyben van... - Nem. Nem...
Asriel, ő a lányunk, és a Magisztérium az életére tör.
Ahogy a miénkre is.
Tudod, mit hisznek róla?
- Koholmány. Vallásos halandzsa. - Ő Éva. Asriel.
Hogyan hozhattunk volna létre egy új Évát mi ketten?
A boszorkányok is hisznek benne.
Maradt volna a csitri a Jordanben, és hallgatott volna ránk!
Az érdemeihez képest aránytalan felfordulást csinált...
Ne feledd, kivel beszélsz!
Ismerlek, Asriel. Nem gondolod komolyan.
Ne merészelj elemezgetni!
Igazad van.
Elbuktam.
És most már csak te segíthetsz rajta.
Vele van egy emberem.
- Lyrával? - Az egyik legjobb ügynökünk.
Idehozza, ha eljön az ideje.
Akkor biztonságban van?
Esküszöl, hogy biztonságban van?
Szavamra!
Egészen elvarázsolt az a lány, igaz?
- Figyelje! - Igenis.
- Elmúlt már az altató hatása? - Úgy érzem.
Amit veled művelt...
megbocsáthatatlan.
Megváltoztál.
Te is.
- Bámulsz. - Tudom.
Nem hittem, hogy valaha látlak még.
Köszönöm, hogy eljöttél.
- Mióta vagy itt? - Nem bujkáltam.
- Csak nem vettetek észre. - Miért követsz?
Lord Asriel köztársaságának embere vagyok.
Érted jöttem. Meg a lányért. Meg a késért.
Nem te irányítasz, hanem mi.
Lyrával négyszemközt kell beszélnünk.
Honnan tudjam, hogy nem vágtok át egy másik világba?
Nem bízol bennünk?
Szerinted?
Legyen.
Ha nincs nálam, használni sem tudom.
Jó ötlet ez? Nem fogja ellopni a kést?
- Eltört. - Tessék? Hogyhogy?
Amikor próbáltalak kiszabadítani.
- Akkor, amikor anyámmal voltál? - Az anyukámról beszélt.
Amikor rá gondoltam, eltört.
Egy ablakot nyitva hagytam, de máskülönben itt ragadtunk.
Ez segíthet.
Mindig visszatalál hozzám.
Mi történt veled, Will?
Felébredtem, de te nem voltál ott, csak az anyám...
Hiba volt otthagynom téged.
- Ha nem megyek el... - Nem ez a kérdés.
Csak megtudtam, hol van.
Édesapád? Megtaláltad?
És el is vesztettem. Lelőtte egy katona.
Nem tudom, miért.
Úgy sajnálom, Will!
Még semmit sem tettem meg, amire a halála előtt megkért.
Muszáj menned?
- Sajnálom, haladnom kell. - Tessék.
- A városi utat kerüld! - Ebben mi van?
Iránytű, elemlámpa, általánosan hasznos dolgok.
Köszönöm a kedvességeteket. Óvatos leszek.
Van egy ötletem.
Tudom, ki javíthatná meg a kést.
Iorek ért a fémhez. Ha valaki képes megjavítani, ő az.
Átkelhetünk az ablakon. Megjavítjuk és...
És aztán?
Tudom, mit szeretnél, de mielőtt apám meghalt,
elmondta, hogy a kés a háborúhoz kell.
Arra kért, vigyem Asrielhez.
Nem!
Talán Asriel megbánta. Talán véletlen volt.
- Nem. - Hogy lehetsz biztos benne?
Roger holtteste ott volt a ketrecben, amit épített. Ő ölte meg.
Apám szerint rajtam áll több világ sorsa.
Csak ezzel a késsel pusztítható el a Fennhatóság.
A kés hordozójaként kötelességem...
Hogy egy gyilkossal dolgozz együtt? Nem!
Sokkal fontosabb dolgunk van.
Mi lehet ennél fontosabb?
Miközben aludtam, Roger szólt hozzám.
Elmondta, hol van, és segítséget kért.
- El kell mennünk érte. - Hová?
A holtak országába.
A halálból senkit sem lehet visszahozni.
Honnan tudod? A késed világok közt vág utat.
- Szerinted az egy világ a sok közül? - Igen. Láttam.
Beszélhetnél apáddal. Elmondhatnál neki mindent.
- Nem. Ez nem tündérmese. - Akkor Asrielt választod?
Nem a te apádat, hanem az enyémet,
mert úgy halt meg, hogy nem is ismertem.
Én vagyok a kés hordozója, nem te.
Nem így terveztem...
Megmentettelek. Megtettem érted mindent.
Nem kértél rá, mégis megtettem.
Talán nem is kéne megjavítani a kést.
A fiú zaklatott.
Lyra olyasmire venné rá, amit ő nem akar.
- Anyja lánya. - Nem bízik benne?
De az én lányom is. És a kés? Beszéljen a késről!
Amikor elsétálnak, nálam hagyják.
Helyes.
Amint megtudja, melyik világban van, magukért küldünk valakit.
Tartsa őket rövid pórázon!
Igaz ez? Idehozta Coultert?
Salmakia ügynök, maradjunk kapcsolatban!
Miért? Engedtem volna el?
Ott helyben meg kellett volna ölnie.
Az a nőszemély...
álnok.
Sok gonoszat tett.
De nézzék, végtelenül okos.
És épp úgy tűnik, a mi oldalunkon áll. Felhasználhatjuk.
Olyannyira bízik benne, hogy bebörtönözte.
Kicsit sem bízom benne. Ezért kérek másodvéleményt.
A tanács elé bocsátom. Azt hiszem, valamit titkol.
Coulter boszorkánynővéreimet kínozta és ölte meg.
Bizonyára nem csupán őket. Ezen nincs mit tanácskozni.
Ruta, őszinte részvétem.
De szeretném, ha meghallgatnánk.
Hajlandó belemenni?
Hová tűntél?
Ne kételkedj magadban!
Akkor nélküle teszem meg.
Lyra!
Olyan nehéz bocsánatot kérni?
Miét kéne bocsánatot kérnem?
Eljött érted, megtalált, küzdött érted,
erre azonnal összeveszel vele.
Nem mindig neked van igazad, ugye tudod?
Bocsáss meg!
Ismerlek, nem sűrűn kérsz bocsánatot.
Jó, akkor nem kérek.
Én is sajnálom.
Nem akarok veszekedni veled.
Iorek közel maradt a világom ablakához.
Ellenőriztem az aletiométerrel.
Megjavítjuk a kést, aztán eldönthetjük, mit tegyünk.
- Nem gondolom meg magam. - Nem is kérlek rá.
Apám utolsó kívánsága az volt, hogy vigyem a kést Asrielhez.
Hálás vagyok, hogy előbb eljöttél értem.
Muszáj volt.
Nem tudlak elkísérni.
Nem baj.
Pannel odatalálunk Rogerhez.
Hogy jutsz vissza?
Ne bízz Asrielben!
Én bíztam...
De megbántam.
Eleget hallottam!
Végig hazudtatok!
A kés eltört.
Hagyd békén!
Egy okot mondj, miért!
Mert Asrielnek szüksége van rá.
Őt akarja, nem?
Apádnak igaza volt, elviselhetetlen vagy.
Mondd meg neki, hogy elmenekültünk!
Mondd el, hogy elvesztetted a kést!
Egyébként anyám törte el, nem Will.
Amikor szüksége lesz ránk, ott leszünk.
Tényleg?
Meg tudjátok javítani?
Melletted nem. Nem bízunk benned.
És ha nem vagyok hajlandó elmenni?
Akkor bezárjuk az utolsó ablakot, és mind itt maradunk.
Nekünk nem parancsol senki, főleg nem Asriel.
Akkor nem marad más választásom.
Bármit is terveztek, siessetek!
A háborúban szükség lesz mindnyájunkra.
Holnap azonnal megkeressük Ioreket.
Ez az enyém?
Hívattál? Uram.
Ülj le!
Miért vagyok itt?
Azt akarja, hogy döntsünk magáról.
Mit kell eldönteni?
Hogy ki is maga.
Hogyne, ez egy tárgyalás!
És ha bűnösnek találnak?
Megköveznek? Szurokba hempergetnek?
Nem ezt teszik az engedetlen nőkkel?
Ne add az áldozatot, Marisa! Nem áll jól neked.
Arról döntünk, van-e helyed a mennyei köztársaságban.
Légy a tanács tagja, vagy...
Örökre bezárnak az ablaktalan cellába?
Mire kíváncsiak?
Hogy lehet-e hasznunkra.
Mit akarnak hallani?
Hogy én voltam az első nő a világomban,
aki papokkal és tudósokkal ülhetett egy asztalhoz?
Hogy a Porral való kísérleteim épp olyan lényegesek, mint Asrieléi?
Kérdezzék csak őt! Nem cáfolja meg a szavaimat.
Ez nem az én terepem.
Érdekes, pedig úgy tűnik.
- Ön a Magisztérium ügynöke. - Volt ügynöke.
A magisztériumi évei alatt megölt...
Boszorkányokat öltem, igen.
Gyilkoltam. Gyerekekkel kísérleteztem.
Förtelmesen viselkedtem. Nem róhatnak rám...
súlyosabb büntetést, mint amilyet önmagamra mértem.
De... a legfontosabb kérdést nem tették fel.
Mi lenne az?
Én miért segítenék maguknak?
- Mert nálunk van a cellakulcs. - Nem.
Mert magukon kívül nincs más,
aki megvédhetné a gyermekünket.
Nálam rosszabb anya nem létezett.
Lyra évekig eszembe se jutott.
Ha mégis, csak bántam a világra hozatalának szégyenét.
- A megaláztatást... - Ugyan!
Miért lenne megalázó egy szerelmünkből született gyermek?
Egy törvénytelen gyermek és egy meggyilkolt férj.
Ezt a terhet nem könnyű cipelni.
Aztán a Magisztérium érdeklődni kezdett
a Por és a gyerekek iránt, és...
Félteni kezdtem Lyrát.
Amikor irányítani akarnak, a gyerekeink által teszik.
Megmentettem az Áldozároktól.
A kés alól is kimentettem...
Az Áldozárok a te szervezeted volt. A penge a te találmányod.
Másokat könnyedén elítélsz, de magadban nem látod a hibát,
Lord Asriel Belacqua...
Apának nem vagyok apa, de sosem veszélyeztettem Lyrát. Megóvtam...
- És most még többet kell tenned. - Nem.
A Magisztérium pompával, imával, jajveszékeléssel körítve,
de megöli őt.
Én nem tudtam megmenteni. De neked sikerülhet.
Tedd meg! Kérlek!
Ennyit kérek tőled, és cserébe bármit megteszek.
Miért?
Mert szeretem őt, Ruta.
Eleget hallottunk.
- És ha Iorek nincs ott? - Nélkülem nem indulna el.
- Egyedül kellett volna jönnöm. - Nem.
Nem kell bemennünk.
Jól vagy?
Tudom, hogy nem volt igazi, de néha, mikor feleszméltem, anyám átölelt.
Még sosem tartott a karjaiban senki.
Menjünk!
Jól van, elég a mérlegelésből!
Ha kétségeik vannak, most osszák meg velem!
Nekem lennének.
De nem csupán a nővel kapcsolatban.
Ő egyenesen képviseli, kicsoda.
Az viszont nem világos, ki is ő a maga számára.
Ha megkísértené magát, nem biztos, hogy ellen tudna állni neki.
Maradjon, parancsnok?
Csak, ha szemmel tartjuk.
- Roke? - Maradjon.
Amíg hasznunkra válik.
- Ruta? - Kedvelem Lyrát.
Ő fontos a boszorkányoknak. Az ő érdekében egyetértek.
De ha Coulter egyszer is elárul,
hadd legyek én, aki megöli!
A magáé a megtiszteltetés.
Hozzák be!
Marisa!
Maradhatsz.
Szabadon mozoghatsz a táborban, de ha távoznál, véged.
- Milyen kedves! - Ez nem kedvesség.
A társaim szerint hasznunkra válhatsz. Reméljük, hogy így is lesz.
Elengedhetik a daimónját!
Salmakia ügynök, Roke egyik kémje szerint Lyra egy fiúval kelt útra,
egy nagy hatalmú kés hordozójával.
Találkoztál vele?
- Egy késé? - Ezt mondtam.
Mesélnél róla?
Will... Így hívják a fiút.
Másodszorra volt szerencsénk összefutni.
- Köszönöm. - Afféle hősként tekint magára,
de szerintem eléggé együgyű kölyök.
És semmiféle késről nem hallottam.
Iorek!
- Hiányoztál, Lyra. - Te is nekem.
Maradtál, hátha segíthetsz.
- És szükségünk is lenne rád. - Miben?
Will kése eltört. Pedig azzal juthatunk a holtak országába.
Te vagy a világ legjobb kovácsa...
A holtak országában nincs helye élőknek.
És azt a kést megalkotni is hiba volt.
De elkészült, és én lettem a hordozója.
A te szándékaid lehetnek jók, Will, de a késnek is megvan a maga akarata.
A kés az enyém. Értem őt.
Ha így lenne, nem vágnál ablakot Lyrának arra a helyre.
- Iorek! - Lyra!
A kés azért tört el, mert Will elméje elkalandozott.
Megkérdőjelezte az útját.
Te sosem kételkedtél magadban?
- A medvék sosem kételkednek. - Hazudsz.
Amikor találkoztunk, ittál, mert nem bírtad elfogadni a kudarc lehetőségét.
Akkor nem értettem meg, de most már igen.
Az kételkedik, aki törődik mással. Legyen medve, vagy ember.
A legborzalmasabbaknak nincsenek kétségeik. Mint anyámnak és apámnak.
Az olyanok, mint Will, meg te...
a jó emberek, ők kételkednek,
mert nem tudják, melyik út helyes.
Olvasd ki a szerkezetedből, Lyra!
Kérdezd meg, hogy odamenj-e a holtak országába!
Még sosem volt ilyen zavarodott.
Az egyensúlyról beszél.
Valamiféle finom egyensúlyról,
amelyet egy kósza gondolat vagy kívánság is kibillenthet.
Akkor ez a válasz. Az aletiométer nem tartja bölcs ötletnek.
De aztán igent mondott.
Még mindig Aranyszájú vagy.
Legyen. Összekovácsolom a késedet.
De a célod nincs ínyemre.
Dr. Cooper!
Köszönöm, hogy idefáradt.
Mit szeretne megbeszélni?
A szolgálatait venném igénybe.
Lenyűgöz az energia,
főleg, amit Asriel elért vele.
Az energiakitörés forrását, Svalbardnál,
ha jól tudom, az önök elválasztási módszere inspirálta.
Ha megtenné, hogy elmagyarázza, mit is tettek a gyermekekkel,
azt igazán megköszönném.
Miért érdekli...?
Ami az állomáson történt, az morális és hitbeli katasztrófa volt.
Azt áldozták fel, amit nem kellett volna,
és semmire sem jutottak vele.
De tanultak belőle.
Ezt a tanulságot használja most fel!
Egyik kutatónk megfigyelte, hogy daimónok elvágásakor
energia szabadul fel.
Mennyi energia?
Eretnek dolog volt, amit a kollégám végzett...
Esetleg egy ilyen áldozathozatal energiája
nem alakítható valamiképpen egy új...
fegyverré?
Genf legélesebb elméi állnak rendelkezésére.
És persze ha bármilyen kérdés felmerülne...
Sem ön, sem a kutatói nem hagyhatják el a helyszínt, amíg el nem készülnek.
Asriel robbanása lyukat ütött az egekben.
Szerintem nem kellene olyasmit építeni...
Dr. Cooper!
Egy új édenért küzdök.
Itt...
a Földön.
Ez ad olyan erőt, amelyet nem is reméltem.
Ez a feladatom.
Számomra ez rendeltetett.
Önnek pedig ki kell érdemelnie a Fennhatóság bocsánatát.
Máskülönben...
kitépem magából, ami kell nekem.
Bátorság, Dr. Cooper!
Lenyűgöző, ugye? A szándékjárgány.
Igen... Magát mindig is lenyűgözte Asriel munkássága.
Asriel nem akarná, hogy ilyen tüzetesen megvizsgálja.
Szabadon engedett, Ruta.
Csak próbálom felfogni, mit is hozott itt létre.
Szóval a daimón hajtja, és a szándékaink irányítják, ugye?
Az a labor, ahol ezeket tárolják...
Merre találom?
Salmakia végre újra jelentkezett. A kés eltört.
Jelen állapotában használhatatlan.
- Hogyan? - Eltörött,
amikor Lyra anyja megpróbálta megszerezni a fiútól.
- Azonnal hívja vissza az ügynökét! - Már úton van.
Mrs. Coulter máris hazudik magának.
Roke parancsnok dühös rád.
Mégiscsak láttad a kést.
Sőt, ami azt illeti, te törted el.
Miért nem mondtad el, Marisa?
Nem gondoltam, hogy mellettem szólna.
Hittem neked. Reméltem, hogy végre rátaláltál az őszinteségre.
Az őszinteségre nem lelünk rá, Asriel.
Vagy őszinték vagyunk, vagy sem.
És... egyikünk sem az.
Megérted, ugye, hogy vissza kell zárjalak a celládba?
- Nem kötelez semmi. - Nem szívesen,
de tudd, hogy megteszem.
Mind imádnak téged, nem igaz?
Ogunwe, a boszorkány, a rovar...
Térdet hajtanak majd előtted, amikor végre elfoglalod a trónt?
Nem elfoglalni akarom, hanem megdönteni!
Elképesztő. Úgy imádod a hatalmadat,
hogy azzá lettél, amit a legjobban gyűlölsz.
Leállítottam Lyra keresését.
Visszahívtam az ügynökömet.
Mivel a kést tönkretetted, semmi haszna.
- Nem teheted... - Dehogynem.
- Hatalmas háború jön. - Ne merészeld...
Lyra nem az én harcom. Ő nem lehet Éva.
- Használd ki... - Azért küzdök,
hogy felszabadítsak mindenkit az elnyomó tündérmesék alól.
Mégis mindenhonnan azt hallom,
hogy a lányom a bűn megtestesítője.
- Ebben nem hihetek. - Mindegy, te miben hiszel.
- Ők elhiszik, és reagálnak. - Még hogy trón! Nem ülök trónra.
A földön ülök, a sárban, a mocsokban.
Feláldoztam az életemet ezért a csatáért, amit meg kell nyernünk.
Annyi mindent feláldoztam!
Te minek szentelted az életedet, Marisa?
Hatalom kellett? És hogyan szerezted meg?
A Magisztérium könyörtelen ügynökeként.
Rettenetes masinák feltalálójaként, amelyek gyermekeket tépnek szét.
De felbukkan egy mocskos szájú, szemtelen kölyök,
koszos körmökkel, és te beleszeretsz.
Kotkodácsolsz felette, mint egy tyúkanyó...
Miért nem tudsz egyszerűen az lenni, akinek akarlak?
Vedd le rólam a kezed!
Marisa, azért teszem mindezt, mert a Fennhatóság hatalma hazugság.
Nem teremtett ő semmit.
Se téged, se engem, egy világot sem.
Csak intézményeket alkotott, hogy félelmet szítson
és irányíthasson.
Tudtad, hogy már a mennyben sem ő uralkodik?
A királyságot egy régens, Metatron irányítja.
Egy angyal, akárki lehetne...
Csak folytatja mesterének megkezdett munkáját.
Ezért harcolok.
Nem hiszek neked.
Hazugság volt.
Minden rettenet, amit elkövettél a nevében...
hazugságon alapult.
Gyere!
Megmutatom.
Aztán láthatod, hogyan indítok háborút.
Will, helyezd a kést a tűzbe!
Egy bizonytalan elme törte szét.
Csak egy erős elme forraszthatja össze.
Ez éppúgy a te feladatod,
mint az enyém.
Csendesítsd el az elmédet!
Képzeld el, hogyan egyesíted újra a kést!
Arra összpontosíts, ami számít!
Nézd, mivé lettél...
nélkülem.
Ne! Hagyd!
Koncentrálj!
Harcos vagy, Will.
Érted?
Az Aesahaettr téged választott.
Édesanyádtól könnyű volt megszabadulni?
Próbáld újra! Mélyülj el magadban!
Keresd, ami számít!
Lyra, vigyázz!
Will.
Will!
Will, hallasz engem?
Will!
Megtettem, amit kértél,
most ideje döntened, merre indulsz.
Ha nem találtok ki a holtak országából,
nem találkozunk többé.
De ha igen,
mindig szívesen látlak Svalbardban,
ahogy téged is, Will.
Méltók vagytok egymáshoz.
Viszlát, Aranyszájú Lyra!
Remélem találkozunk még egy nap!
Ki ez?
Állj hátrább, ide!
Egy angyal...
Hogyan?
Lezuhant az égből,
és az ölembe pottyant.
- Beszél? - Úgy döntött, hallgat.
De már nem is kell mondania semmit.
Gyönyörű.
Mindenki gyönyörű.
Milyen érzés?
Más.
Tett valamit veled, igaz?
Amikor a kés összeállt, láttam dolgokat.
Mit láttál?
Láttalak...
téged.
Téged és...
Balthamosz!
- Azt hittem, elmentél. - Cserben hagytalak. Sajnálom.
De vigyáztam rád.
- Ő egy...? - Egy angyal.
- Lyra vagyok. - Tudom.
Majdnem elvesztetted a kést, örökre.
Készen állsz rá, hogy Lord Asrielhez indulj?
Gyűjti a seregeit.
Nem.
Sajnálom, Balthamosz. A holtak országába kell mennem.
Valakinek szüksége van ott a segítségünkre.
Lyra barátjának.
Ez az az ösvény, amelyre rálépsz?
Igen.
Akkor kövesd az utadat!
Tarts velünk!
A holtak országába nem léphetnek be angyalok.
Az én utam máshová vezet.
De nem leszek messze.
Velem tartasz?
Igen.
Nemcsak az apám fia vagyok.
Anya mindig azt mondta, ha barát kéri, segítsünk!
Köszönöm.
A világokat megrengeti az angyalok mozgása.
Xaphania lázadói ezrével gyülekeznek.
Akár a dagály a tengeri vihar előtt.
Azt mondta, feltétel nélkül megbízik Asrielben. Igaz ez?
Veszélyes a feltételezés, hogy Xaphania követői
egy ember mellé állnak a saját fajtájukkal szemben.
Gondolja, ellenünk fordulnak,
mert Asriel fogva tartja Metatron egyik angyalát?
- Az attól függ. - Mitől?
Hogy mit tesz Asriel az angyallal.
Biztos ismered az Aesahaettr legendáját.
A kés, amely világok közt vág át, amely mindent képes elszelni.
Sajnos, az a kés eltörött.
Ember alkotta, ugye tudod?
Úgy háromszáz éve, kezdetleges technológiával...
miközben annak a világnak a lakói még lovaskocsival jártak!
Egészen elképesztő.
Oda próbálok kilyukadni, hogy talán soha nem is volt szükségem a késre.
Ez a nő olyan gépet alkotott, amely leválasztja a lelket.
Én is ezzel a technológiával török át másik világokba.
Most, közös erővel, darabokra tépünk,
és úgy robbantunk vissza a mesteredhez.
Marisa, légy oly kedves, csukd be az ajtót!
Szeretném elkezdeni.
Érzed, Alarbusz? Az energiát?
Annyi kreativitás létezik idelent,
a ti fajtátok meg kioltaná!
Nem így akartam.
Ti kényszeríttek rá.
- Bűnös vagy! - A változás ügynöke vagyok.
A fajtád pusztulásának előhírnöke.
Bűnhődni fogsz!
De nem általad.
Te csak átadod az üzenetemet Metatronnak.
Azt üzenem Metatronnak:
Itt vagyok!
Marisa!
Katonák, felkészülni!
- Ne lőjenek! - Tessék?
Roke!
Szálljon be mellé, tartson vele!
Értettem.
Viszlát, Asriel!
Fegyvert le!
Miféle játékot játszol?
Anyukát akar játszani, hadd menjen!
Remélem, felkészültek rá!
Katonák!
Hátra arc!
Indulás!
Mit keressek?
Végtelen,
puszta, és érezni benne a halált.
Ugye ez a helyes út?
Remélem.
Ennyivel be kell érnünk.
Jól vagy?
Mintha nem akarná átvágni.
Ez az utolsó világ, amit érzek.
Ezen túl nincs semmi.
Ez az?
Ez az.
Megtaláltad.
Biztos vagy benne?
Álmomban láttam.
Erre kell lennie.
Várj!
Nem tűnik biztonságosnak.
Lyra, várj!
A felirat Borbás Mária és N. Kiss Zsuzsa
műfordításának felhasználásával készült.
Magyar szöveg: Terray Magdolna Iyuno