Лайра!
Лайра, чуваш ли ме?
Роджър! - Лайра!
Кажи ми къде си и ще те намеря.
В Земята на мъртвите.
Какво има?
Нищо.
А какво те събуди?
Спах достатъчно.
Пак ли сънува кошмар? - Не.
А какво? - Просто...
Има много неща, за които да мисля.
Роджър има нужда от нас.
Трябва да отида в Земята на мъртвите.
Имаш предвид "да отидем".
Каквото и да става,
ще бъдем заедно.
Помогнете ми да разбера какво стана.
Около момичето имаше неочаквани сили.
Какви неочаквани сили? - Тъмни.
Двамата с момчето се изпариха пред очите на войниците ни.
Ще е нужна не само боева мощ да...
...унищожим момичето.
Това дете не може да остане живо.
Т Ъ М Н И Т Е М У М А Т Е Р И И "Интеншън"
Сър, затворничката е будна.
Чудесно.
Не съм очаквал да те видя така.
Здравей, Азриел.
Така би трябвало да ти е по-удобно.
Не чак толкова.
Не е нужно да ме връзваш.
Ти си моя пленничка.
Това ти харесва, а?
Все още си същият.
Би могла да стоиш до мен.
Дадох ти избор на върха на планината, а ти отказа.
Не, не си същият.
Още по-дребнав си. - Не мисля, че съм се променил.
Направих това, което казах.
Но ти се върна за нея.
И се провали.
Тя тук ли е?
Още ли носиш това?
Не, не е тук.
Тя е в опасност. - Не.
От Магистериума искат да убият нашата дъщеря.
Искат да убият и нас.
Знаеш ли за коя я мислят?
Религиозни врели-некипели. - За Ева, Азриел!
Как е възможно аз и ти да сме създали Ева?!
И вещиците вярват в това.
Трябваше да си стои в колеж "Джордан" и да слуша.
Проблемите, които създаде, далеч надвишават качествата й.
Не забравяй с кого говориш.
Знам, че не го мислиш наистина.
Не ми казвай какво мисля!
Прав си.
Провалих се.
Сега само ти можеш да й помогнеш.
Изпратих някого при нея.
При Лайра? - Една от най-добрите ми служителки.
Тя ще я доведе тук, когато моментът е подходящ.
Значи Лайра е в безопасност?
Гарантираш ли?
Давам ти дума.
Това момиче здраво те е омагьосало, а?
Дръж я под око. - Слушам.
Мина ли действието на сънотворното? - Струва ми се, че да.
Това, което тя ти е причинила,
е непростимо.
Изглеждаш различно.
Ти също.
Гледаш ме втренчено. - Знам.
Не очаквах да те видя отново.
Благодаря ти, че дойде.
Откога си тук? - Не съм се крила.
Просто вие не гледате. - Защо ни следиш?
Аз съм член на Републиката на Азриел.
Тук съм заради теб, момичето и кинжала ти.
Тук ние определяме правилата.
С Лайра трябва да говорим насаме.
Откъде да съм сигурна, че няма да минете в друг свят?
Не ни ли вярваш?
А ти как мислиш?
Добре.
Ако не е у мен, не мога да го използвам.
Това разумно ли е? Тя няма ли да го открадне?
Той е счупен. - Какво?! Как стана?
Като дойдох да те измъкна.
Когато беше с майка ми ли? - Тя ми говореше за моята майка,
и докато мислех за нея, кинжалът се счупи.
Оставих отворен прозорец към твоя свят, но май сме в безизходица.
Това може да помогне.
Все се връща при мен.
Какво стана, Уил?
Като се събудих, те нямаше, а тя беше там.
Не биваше да те оставям.
Ако не бях тръгнал... - Не говоря за това.
Изведнъж разбрах къде е той.
Баща ти ли? Намери ли го?
Скоро след това го уби един войник.
Не знам защо.
Съжалявам, Уил.
Откакто умря, не съм направил нищо от това, което той поиска.
Наистина ли трябва да си тръгваш?
Съжалявам, трябва да продължа.
Ето.
Избягвай пътя към града. - Какво е това?
Компас, факла и разни полезни неща.
Много сте мили. Ще внимавам.
Имам идея. Знам кой може да поправи кинжала.
Йорек разбира от метал, той може да помогне.
Ще минем през прозореца, ще поправим кинжала...
И после какво?
Знам, че това не ти допада, но преди да умре,
татко ми каза, че кинжалът е нужен във война.
Каза ми да го занеса при Азриел.
Не!
Може би стореното от Азриел е било грешка.
Не беше. - Откъде си сигурна?
Мъртвият Роджър беше в клетка, направена от него! Той го уби!
Той каза, че съдбата на много светове зависи от мен.
Само този кинжал може да унищожи Всевластния.
Имам дълг да...
Да бъдеш съучастник на един убиец? Не.
Имаме по-важна задача.
Кое е по-важно от това?
Роджър ми се яви насън.
Каза, че има нужда от помощ.
Трябва да отидем там. - Къде там?
В Земята на мъртвите.
Не можеш да съживиш мъртвец.
Имаш нож, който свързва различни светове.
А това истински свят ли е? - Да, виждала съм го.
Ще можеш да говориш с баща си.
Не. Това не ти е детска приказка. - Значи избираш него?
Не избирам твоя баща, а моя,
защото той умря, без да го познавам!
Аз съм Носителя, не ти.
Не съм искал да бъде така.
Положих всички усилия да те спася.
Ти ми каза да не го правя, но го направих.
Може би е по-добре да не поправяме кинжала.
Момчето е объркано.
Лайра го кара да прави неща, които не иска.
Метнала се е на майка си. - Ти не й вярваш.
Но се е метнала и на мен. Кажи ми за кинжала.
Като се отдалечат, ги карам да го оставят.
Добре.
Като узнаеш в кой свят си, изпрати координати
и някой ще те вземе. - Дръж ги под око.
Наистина ли си я довел тук?
Агент Салмакия, ще държим връзка.
Предпочиташ да я пусна ли? - Трябваше да я убиеш на място.
Тя е...
...коварна.
Направила е куп лоши неща.
Но е изключително интелигентна
и изглежда е на наша страна. Може да я използваме.
И толкова й вярваш, че я държиш в плен.
Не й вярвам изобщо, затова искам второ мнение.
Ще поставя въпроса пред Съвета.
Посестримите ми бяха изтезавани и убити от нея.
И съм сигурна, че не само те. Няма какво да се преценява.
Рута, съжалявам за загубата ви,
но искам да я изслушаме.
Съгласна ли си на това?
Къде си?
Не се съмнявай в себе си.
Тогава ще го направя без него.
Лайра?
Толкова ли е трудно да му се извиниш?
Защо да се извинявам? - Той дойде да те спаси.
Намери те, би се за теб,
а ти веднага се скара с него.
Невинаги си прав, да знаеш.
Съжалявам.
Ако знам нещо за теб, то е, че не се извиняваш лесно.
Хубаво, тогава не съжалявам.
И аз съжалявам.
Не искам да спорим.
Йорек още е близо до прозореца в моя свят.
Алетиометърът така каза.
Може да поправим кинжала и после ще решиш какво да правиш.
Няма да размисля. - Не те карам.
Последната молба на баща ми беше да занеса кинжала на Азриел.
Благодарна съм, че първо си дошъл при мен.
Нямаше как.
Не мога да те заведа там, където искаш.
Няма проблем.
С Пан сами ще намерим пътя до Роджър.
А как ще се върнете?
Нямам доверие на Азриел.
Преди му се доверих.
И съжалих.
Чух достатъчно. Лъгал си през цялото време!
Кинжалът е счупен.
Спри да го нападаш!
И защо?
Азриел има нужда от него.
Той иска него, нали така?
Баща ти беше прав за теб. Непоносима си.
Кажи му, че сме избягали.
Че си изгубила кинжала.
И че майка ми го счупи, а не Уил.
Когато има най-голяма нужда от нас, ще дойдем.
Наистина ли?
Нали можете да го поправите?
Не и пред теб. Нямаме ти доверие.
А ако откажа да си тръгна?
Тогава ще затворя единствения прозорец и всички ще останем тук.
Никой не може да ни контролира, най-малко Азриел.
Тогава не ми оставяте избор.
Правете бързо каквото ще правите.
Всички сме нужни за войната.
Утре сутринта отиваме да намерим Йорек.
За мен ли са?
Викали сте ме, господарю.
Седни, моля.
Защо съм тук?
Той иска да те видим и да решим.
Какво да решите?
Коя си.
Значи това е съд.
И ако ме намерите за виновна, какво следва?
Замеряне с камъни? Овалване в катран и перушина?
Нали така постъпвате с непокорните жени?
Не се прави на жертва, Мариса. Не ти отива.
Опитваме се да решим имаш ли място в Небесната република.
Дали да си част от този Съвет, или...
Да остана заключена завинаги в онази килия без прозорци.
Какво искате да знаете?
Каква полза бихме могли да имаме от вас.
Какво искате да чуете?
Че в моя свят бях първата жена,
седяла на маса с висши духовници и учени?
Че експериментите ми с Праха
не отстъпват на тези на Азриел?
Питайте го. Да видим дали ще оспори казаното от мен.
Аз нямам думата.
Интересно. Струва ми се, че е точно обратното.
Вие сте агент на Магистериума. - Бивш.
Докато работехте за Магистериума, убивахте...
Убивах вещици, да.
Убивах, експериментирах с деца...
Вършила съм ужасни неща. Не можете...
...да ме съдите по-строго, отколкото аз сама се съдя.
Но не задавате важния въпрос.
И кой е той?
Защо бих ви помогнала?
Защото имаме ключ за клетката. - Не.
Защото сте единствените, които виждам,
че биха пазили детето ни.
Аз бях най-лошата майка на света.
Години наред не се сещах за нея.
А ако се сещах, беше с разкаяние за срама покрай раждането й.
Унижението... - Никога не съм разбирал
защо дете, родено в любов, трябва да е унижение.
Извънбрачно дете и убит съпруг.
Доста позорно петно по репутацията ми.
После в Магистериума се зароди интерес
към Праха и децата, и аз...
Бях загрижена за нея.
Като искат да ни управляват, използват децата ни.
Спасих я от Съвета по жертвоприношения.
Спасих я дори като беше под нож...
Та това беше твоя операция! Острието беше твое изобретение.
Колко лесно критикуваш другите, но не и себе си,
лорд Азриел Белакуа!
Може да не съм баща, но не съм я излагал на риск.
А сега трябва да правиш повече. - Не.
Магистериумът ще я убие зрелищно, с церемонии, молитви и вопли,
но ще я убие.
Аз не можах да я спася, но ти би могъл.
Направи го, моля те.
Само за това те моля и съм готова на всичко.
Защо?
Защото я обичам, Рута.
Мисля, че чухме достатъчно.
Ами ако Йорек не е там? - Не би си тръгнал без мен.
Трябваше да дойда сам. - Не.
Не е нужно да влизаме.
Добре ли си?
Знам, че не е било наистина,
но в просъница усещах тя да ме прегръща.
Досега не са ме прегръщали.
Да вървим.
Добре, стига толкова дебати.
Ако имате съмнения за нея, сега е моментът да ги споделите.
Аз имам.
Но не само в нея се съмнявам.
Тя ясно заяви каква е.
Но твоето отношение към нея не е ясно.
Ако тази жена те изкуши, не знам дали би устоял.
Ще я оставим ли при нас, командире?
Ако я държим под око.
Роук? - Да остане.
Стига да имаме полза от нея.
Рута? - Харесвам Лайра.
Важна е за вещиците. Заради нея съм съгласна.
Но ако Мариса ни предаде дори за секунда,
позволи ми аз да я убия.
Ще имаш тази чест.
Доведете я.
Мариса...
Оставаш при нас.
Ако се опиташ да избягаш, ще те убием.
Колко любезно. - Не е от любезност.
Колегите ми смятат, че ще си полезна.
Да се надяваме, че ще е така.
Свали веригата от деймона й.
Агент Салмакия - шпионин на Роук,
съобщи, че Лайра пътува с едно момче,
което носи някакъв могъщ кинжал.
Срещала ли си го?
Кинжал ли? - Това казах.
Би ли ми разказала за него?
Уил - това е името му.
Вече на два пъти имах удоволствието да го срещна.
Благодаря. - Той се смята за герой,
но аз го намирам безинтересен.
И не съм чула нищо за кинжал.
Йорек!
Липсваше ми, Лайра. - И ти на мен.
Останал си, за да видиш можеш ли да помогнеш.
Всъщност можеш. - Как?
Кинжалът се счупи, а трябва да отида в Земята на мъртвите.
Ти си най-добрият ковач на света.
Живите нямат работа в Земята на мъртвите.
А кинжалът не бива да съществува.
Но съществува и аз съм неговият Носител.
Може да имаш добри намерения, Уил, но и кинжалът има намерения.
Кинжалът е мой и аз го разбирам.
Ако го разбираш, няма да изпратиш Лайра на онова място.
Йорек! - Лайра...
Кинжалът се е счупил, защото Уил е бил раздвоен.
Съмнявал се е в пътя си.
Ти никога ли не си се колебал?
Мечките не се колебаят. - Лъжеш.
Като те срещнах, беше пиян, защото не понасяше мисълта за провал.
Тогава не разбирах, но сега разбирам.
Съмнението идва, когато те е грижа. Не зависи от това какъв си.
Само най-лошите не се колебаят - хора като майка ми и баща ми.
Тези като Уил и като теб...
...добрите хора, се съмняват,
понеже не знаят кой е правилният път.
Допитай се до инструмента, Лайра.
Питай го трябва ли да отидеш в Земята на мъртвите.
За първи път го виждам толкова объркан.
Говори за баланс.
Но е толкова деликатен баланс,
че и най-малкото желание може да наклони везните.
Значи това е отговорът. Алетиометърът смята, че е неразумно.
И накрая каза "да".
Все още сладкодумна.
Добре, ще поправя кинжала ви.
Но не одобрявам плана ви.
Д-р Купър.
Благодаря, че дойдохте.
За какво искате да говорим?
Вървете на служба.
Изключително съм заинтригуван от енергията,
най-вече от това, което Азриел е успял да направи.
Онова освобождаване на енергия в Свалбард...
Мисля, че го е постигнал чрез вашата технология на разделяне.
Ако ми помогнете да разбера какво е правил с тези деца,
ще ви бъда признателен.
Защо искате да...
Станалото в станцията бе морална и религиозна катастрофа.
Жертвали сте това, което не трябва,
за напълно безполезна кауза.
Но сте научили нещо.
Сега го използвайте за нещо смислено.
Член на екипа ни забеляза, че при отделянето на деймона
се освобождава енергия. - Колко енергия?
Работата на колегата ми беше като цяло ерес...
Възможно ли е енергията от това приношение
да се претвори в някакъв нов вид...
...оръжие?
На разположение имате най-добрите умове в Женева.
И, разбира се, ако се чудите...
С екипа няма да можете да напускате мястото,
докато не завършите задачата.
Взривът на Азриел проби дупка в небето.
Не мисля, че трябва да строим нещо...
Д-р Купър...
Боря се за нов Рай.
Тук...
...на Земята.
Това ми дава сила, която не знаех, че имам.
Това е задачата ми.
Наредена ми е отгоре.
А вие трябва да си заслужите опрощението на Всевластния.
Ако ли не...
Насила ще взема от вас това, което ми трябва.
Кураж, д-р Купър!
Апаратът "Интеншън" е впечатляващ, а?
Да, ти винаги си била възхитена от нещата, които той прави.
Той едва ли би искал да ги изучаваш толкова подробно.
Той ме освободи, Рута.
Само се опитвам да разбера какво е постигнал тук.
Значи енергията идва от деймона, а намеренията го управляват.
Лабораторията, където ги държат...
Къде се намира?
Най-сетне имаме съобщение от Салмакия. Кинжалът е счупен.
В сегашното си състояние е напълно неизползваем.
Как е станало? - Счупил се е,
когато майката на Лайра се опитала да го вземе от момчето.
Кажи на агента си да се върне. - Вече е на път.
А госпожа Колтър вече ви лъже.
Командир Роук ти е ядосан.
Оказа се, че си виждала кинжала.
Дори ти си го счупила.
Защо не ми каза, Мариса?
Не мислех, че ще помогне на каузата ми.
Аз ти повярвах. Мислех, че най-сетне си открила искреността.
Искреността не е нещо, което се открива.
Човек или е искрен, или не.
А ние и двамата не сме.
Сега ще трябва да те върна в килията.
Не е задължително. - Не искам да го правя.
Но разбери, че ще го направя.
Те те боготворят, а?
Огунуе, вещицата, насекомото...
Дали ще ти се кланят, когато най-сетне се настаниш на трона?
Няма да сядам на трон.
Интересното е, че си толкова влюбен във властта си,
че вече въплъщаваш точно това, което най-много ненавиждаш.
Прекратих издирването на Лайра.
Отзовах агента си.
Щом си унищожила кинжала, тя не ми е нужна.
Не може така! - Напротив.
Водя по-важна битка. - Ако пак го кажеш...
Лайра не е част от битката ми и е невъзможно да е Ева.
Използвай възможността...
Боря се да ни освободя от тези фантасмагории,
а отвсякъде ми казват,
че дъщеря ми е символът на вината!
Не вярвам на това. - Твоите вярвания не са определящи.
Те го вярват и действат по въпроса. - Аз не седя на трон.
Седя на земята, върху пръстта, в мръсотията.
Посветил съм живота си на битка, която трябва да бъде спечелена.
Пожертвах толкова много!
А ти на какво посвети живота си?
На властта. И как я постигна?
Като стана безмилостен агент на Магистериума,
създател на зловещи машини, които разкъсват деца!
Но ето че се появи едно арогантно диване
с мръсни нокти, и се оказа, че го обичаш!
Кудкудякаш и я обгръщаш с перата си като квачка!
Защо не можеш да бъдеш такава, каквато искам?
Свали си ръцете от мен.
Мариса, правя това, защото силата на Всевластния е лъжа.
Нищо не е създал.
Нито нас, нито който и да било от световете.
Само институции, които всяват страх
и упражняват контрол.
Знаеш ли, че той вече не управлява на Небето?
Начело на Царството е регент, когото наричат Метатрон.
Ангел. Просто човек, всъщност.
Решен да продължи доброто дело на господаря си.
Затова се боря.
Не ти вярвам.
Наистина е лъжа.
Всички ужасни неща, които си правила в негово име...
А всичко е било лъжа.
Ела с мен.
Мога да ти покажа.
И после ще ме гледаш как започвам война.
Уил, сложи кинжала в огъня.
Един раздвоен ум го е счупил.
Само силен ум ще го направи като нов.
Задачата е толкова твоя,
колкото и моя.
Фокусирай съзнанието си в кинжала.
Мисли за пътя към това да го направиш цял.
Концентрирай се върху важните неща.
Виж какъв си станал...
...без мен.
Не! Остави го!
Концентрирай мислите си.
Ти си воин, Уил.
Разбираш ли?
Есахетърът е избрал теб.
Така лесно ли се отърва от майка си?
Пробвай пак. Трябва да бръкнеш дълбоко в душата си.
Открий това, което е важно!
Лайра, отдръпни се.
Уил?
Уил, чуваш ли ме?
Уил!
Направих това, което искахте.
Сега трябва да решиш кой път ще поемеш.
Ако не откриеш изход от Земята на мъртвите,
повече няма да се видим.
Но ако откриеш,
винаги ще си добре дошла в Свалбард.
Същото се отнася и за теб, Уил.
Двамата сте достойни един за друг.
Довиждане, Лайра Сладкодумна.
Надявам се някой ден да се видим отново.
Кой е той?
Ела малко по-назад.
Ангел?!
Как?
Падна от небето...
...право в скута ми.
Говори ли? - Решил е да не говори.
Но вече не е и нужно.
Прекрасен е.
Всички са прекрасни.
Как е кинжалът?
По-различен.
Преживяването те разтърси, а?
Докато траеше процесът, видях разни неща.
Какви неща?
Видях...
...теб.
Видях теб и...
Балтамос?!
Бях те отписал. - Съжалявам, че не бях по-усърден.
Но междувременно бдях над теб.
Той да не е... - Ангел е.
Аз съм Лайра. - Знам.
Едва не го изгуби завинаги.
Сега готов ли си да отидеш при лорд Азриел?
Той събира войските си.
Не.
Съжалявам, Балтамос, трябва да отида в Земята на мъртвите.
Трябва да помогнем на един човек.
Приятел на Лайра.
Това ли е пътят, който трябва да поемеш?
Да.
Тогава следвай го.
Ела с нас.
Ангелите не могат да влизат в Земята на мъртвите.
А и моят път е друг.
Но няма да бъда далече.
Значи ще дойдеш с мен?
Да.
Не съм само син на баща си.
Мама ме учеше винаги да помагам на приятел в нужда.
Благодаря ти.
Из световете кипи ангелска дейност.
Бунтовниците на Зафания се множат.
Като прилив преди силна океанска буря.
Каза, че имаш пълно доверие на Азриел. Това истина ли е?
Опасно е да се смята, че последователите на Зафания
биха застанали на страната на простосмъртен срещу свой.
Мислиш ли, че биха се обърнали срещу нас,
защото той държи в плен ангел на Метатрон?
Зависи. - От какво?
Какво ще му направи Азриел.
Несъмнено знаеш легендата за Есахетъра.
Кинжалът, който отваря портали между светове и може да среже всичко.
За съжаление, той е счупен.
Изкован е от човешка ръка
с примитивна технология, преди 300 години,
когато хората в този свят още са се придвижвали
с коне и каруци.
Забележително, наистина.
Опитвам се да кажа,
че може би всъщност не ми е нужен.
Тази жена направи машина, която може да отреже душата.
Със същата технология аз отварям портали между световете.
Сега заедно ще те нарежем на парчета
и ще те изпратим обратно при господаря ти.
Мариса, бъди така любезна да затвориш вратата.
Искам да започваме.
Усещаш ли енергията, Аларбус?
Такава креативност има в този земен свят,
а вие искате да я унищожите.
Не правя това с охота.
Върша го, защото ти ме принуди.
Ти си грешник! - Аз нося промяна.
Аз съм предвестник на унищожението ви!
Ще получиш наказанието си!
Но няма да е от теб.
Вместо това ще предадеш посланието ми на Метатрон.
Посланието ми за Метатрон е следното.
Аз съм тук!
Мариса!
Войници, готови за огън!
Не стреляй! Роук!
Влез в апарата и иди с нея!
Разбрано.
Довиждане, Азриел.
Свалете оръжията!
Каква игра играеш?
Щом тя иска да се прави на майка, нека.
Надявам се да са готови за нея.
Войници!
Кръгом!
Напред!
Какво точно търся?
Безкрайна шир.
Равна. И като си там, се усеща смъртта.
Кажи ми, че това е правилният ход.
Надявам се да е.
Ще се задоволя с това.
Добре ли си?
Сякаш не бива да преминава.
Това е последният свят, който намирам.
Отвъд него няма нищо.
Това ли е?
Това е.
Ти го намери.
Откъде си сигурна?
Видях го в съня си.
Сигурно пътят е насам.
Чакай.
Не ми се струва безопасно.
Лайра, чакай!
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО