Scuzaţi-mă!
Aici e tărâmul morţilor?
Spuneţi-ne unde mergeţi!
Parcă ar fi traşi de ceva.
Pan, încetează!
Ce face?
- E aşa cum ne aşteptam. - Atunci, unde sunt daimonii tuturor?
Am fost în multe lumi fără daimoni. Bagă-te în buzunarul meu.
Sunt oameni care ar trebui să aibă daimoni, dar nu au.
Se simte bine?
Da.
Nu pare.
- Ai mai văzut asta? - Nu.
N-am ajuns unde trebuia?
Aici trebuie să fie.
Trebuie! Hai!
Rămâi pe loc!
Stai!
Bună!
Sunt încântată să te revăd.
Te rog, spune-i cardinalului că s-a întors dna Coulter.
MATERIILE ÎNTUNECATE
Bine. E bine.
Nu! Opriţi-vă!
Să se oprească toată lumea!
Voi!
Da, vorbesc cu voi.
Nu sunteţi morţi.
A fost un accident.
Ne fugăreau nişte oameni şi ne-am trezit aici.
Dacă nu sunteţi morţi, nu sunteţi bineveniţi.
Ascultă!
Am bătut cale lungă. Trebuie să-mi găsesc prietenul până nu e prea târziu.
Mai întâi ai zis că aţi fost fugăriţi. Acum cauţi prietenie?
N-o s-o găseşti aici... mincinoaso!
Mergeţi în zona de aşteptare 32.
Daţi-le asta!
Cât timp aşteptăm?
Până muriţi, bineînţeles.
Plecaţi!
Ce scrie?
Aici trebuie să fie. Trebuie să găsim apa şi s-o trecem.
Sper că nu am suferit pagube ireparabile după prima noastră întâlnire.
Încercam doar s-o protejez pe fiica mea.
Ai avut atât de multe de spus ultima oară când am vorbit...
Tot felul de cuvinte frumoase despre evadare, prostie şi greşeli.
Erau vorbele cardinalului, ştiu.
Părintele-preşedinte.
- Poftim? - Nu e "cardinalul".
E părintele-preşedinte.
Şi n-au fost cuvintele lui, au fost ale mele.
Da. Am mai văzut obsesii ca a ta.
Chiar aşa?
Eu nu cred.
Nu cred că înţelegi credinţa.
Părinte Gomez, eşti foarte tânăr.
Credeai că nu ştiam că vii? Că te întorci la noi.
Unde ţi-e locul.
Mi se pare foarte greu să-mi dau seama ce ştie Magisteriumul şi ce nu.
Credinţa sa pare să stea mereu în cale.
Cine?
- Sunt părintele Gomez. Sunt cu... - Eu sunt, Hugh.
Sau acum răspunzi doar la "părinte-preşedinte"?
Hai, dă-ne drumul!
Intraţi!
După tine.
Dnă Coulter!
Băiatul rămâne?
Mulţumesc, părinte Gomez.
Bun. Deci suntem doar noi doi.
- Eşti arestată, desigur. - Ce dezamăgire!
- Pentru ascunderea... - Chiar nu e nevoie.
- Am venit să vă ajut. - Ne-ai împiedicat s-o găsim pe Eva.
Dacă mă laşi să termin...
Am venit aici de bunăvoie.
Imediat ce am scăpat din fortăreaţa lui Asriel.
Uită-te cum sunt îmbrăcată!
Ţi-am adus şi o navă a lui.
Sunt sigură că savanţii tăi vor saliva pe ea.
- Tot ce contează e copila. - Copila mea.
Aletiometrul a spus clar cine este
şi ce ne-ar putea aduce.
Te mai automutilezi?
Eu te-am făcut cardinal. Am făcut-o ca să-ţi câştig încrederea.
- În schimb, tu m-ai trădat. - Eu te-am trădat?
- Ea este păcatul! - Nu!
Ar putea fi, ştiam asta.
- Aveam propria soluţie... - N-aveai nimic!
...până trecea pericolul.
- Minciunile tale sunt deplorabile! - Ai distrus totul!
De ce pericol credeai că o protejezi?
Raiul a căzut...
...nu când a apărut Eva, ci când a fost ispitită.
Undeva există o ispită. Un şarpe.
A trebuit să nu-i las să se întâlnească.
O aveam. Aveam băiatul. Aveam totul.
Apoi ţi-ai trimis tu trupele şi i-ai gonit.
Presupun că Fra Pavel ţi-a spus despre un pumnal.
O armă atât de puternică încât poate să ucidă Autoritatea.
Am rupt acel pumnal.
Eu l-am îmblânzit.
Aşa că nu subestima ceea ce mai pot să fac pentru tine.
Ai încredere în mine, să te sfătuiesc ca pe vremuri.
Concentrează-te asupra bătăliilor care trebuie duse şi las-o pe Lyra,
cu ispita ei, în seama mea.
Asriel o caută în continuare pe fată?
N-a prezentat niciodată interes pentru el.
Pumnalul l-a atras.
Dar acum e rupt şi vede doar războiul lui.
Şi felul în care luptă, Hugh, este...
...înfricoşător.
Cred că l-am văzut cum a omorât un înger.
Un înger?
Un înger s-a dus la Asriel?
Da.
E în stare să rănească un înger?
Ar fi în stare să rănească orice îi iese în cale.
Îţi spun, e cuprins de nebunie. De aceea am venit, Hugh.
Să-ţi dau ce pot.
Atunci, eşti de partea noastră în luptă?
Împotriva lui Asriel.
Împotriva Prafului.
Te îndoieşti de mine?
Uneori, devotamentul tău e greu de citit, Marisa.
Mintea mea...
...corpul şi sufletul meu îţi aparţin.
Şi îi mulţumesc Autorităţii...
...că tu conduci Magisteriumul, nu cardinalul Sturrock.
El n-ar fi putut să reziste ispitei.
În timp ce tu... Abstinenţa ta e magnifică.
Adu-ţi aminte ce am făcut împreună.
Vieţile noastre sunt îngemănate.
Documentele!
Mergeţi în zona de aşteptare 507.
- Altă zonă de aşteptare? - Nu e altă zonă de aşteptare.
Zona de aşteptare 507. Cinci, zero, şapte.
- Asta e partea importantă. - Unde este?
Întrebaţi. Toată lumea aşteaptă. La fel ca voi.
Documentele!
- Bună seara! - E pentru tine.
O ofertă de pace.
Care este, mai precis?
Se transformă în cuşcă?
Aşa te-am găsit.
Un dar generos.
Serios?
Mama.
A fost foarte bucuroasă să ne ajute.
Bineînţeles.
Şi a fost întotdeauna atât de elegantă...
Bună, dnă Coulter!
Vezi tu, asta e problema cu insectele. Se bagă peste tot.
Sunt cea mai mică problemă a ta.
El te-a trimis?
Da, am urcat după tine în nava intenţională.
Deci ai venit să spionezi sau să ajuţi?
Ce plan ai?
Ca să-i spui lui Asriel tot ce fac?
- Nu credeam. - Nu pot.
Rezonatorul cu magnetit a fost avariat când ai fugit.
Interesant. Deci tu ai nevoie de mine.
Ai de gând să-i omori înainte s-o omoare pe Lyra.
Şi dacă te omoară ei primii?
Te supui foarte uşor la riscuri.
Ce ştii despre acest loc?
Ce ai văzut?
Hai! Nu ai de ales.
Fără mine nu ai nava intenţională.
Fără nava intenţională, nu te poţi întoarce la Asriel.
Ce ai văzut?
L-am urmărit pe părintele Gomez.
Pare deosebit de interesat de o cameră anume.
Continuăm să mergem?
Cred că ar trebui să mergem.
- Se holbează, nu-i aşa? - Da. Se holbează şi nu spun nimic.
Parcă am fi într-un film de groază.
De ce ai vrea să vezi un film care te face să te simţi groaznic?
Ai dreptate.
- Mie mi-a plăcut filmul cu ursul. - Cine sunteţi?
Suntem călători.
Mergem spre tărâmul morţilor.
Da. Mergem în aceeaşi direcţie.
Te rog! Nu ştim ce avem de făcut, iar tu pari vag prietenos.
Trebuie să ştim care sunt regulile aici.
Bine... puteţi intra.
Mulţumim!
Aşadar...
...prezentaţi-vă.
Bună! Eu sunt Lyra. El e Will.
Nu vă vom deranja mai mult decât e nevoie,
dar îl căutăm pe prietenul meu. E pe tărâmul morţilor.
Nu ştim dacă aici e tărâmul morţilor sau cum să ajungem acolo,
aşa că, dacă ne puteţi spune ceva, am fi foarte recunoscători.
Morţile lor de ce nu le-au spus?
- Larissa, au venit să ne ceară ajutor. - N-ar trebui să aibă nevoie.
- Vorbiţi cu morţile voastre. - Nu avem.
Pentru că nu suntem morţi.
Bine. Aşezaţi-vă!
Nici voi nu sunteţi morţi, nu?
Toţi cei din zona de aşteptare.
Morţile noastre sunt în apropiere şi ne ghidează.
Le-am primi cu bucurie, suntem pregătiţi, dar...
...încă nu sunt gata să ne ia.
Ce e o moarte?
Ei nu ştiu nimic.
Fiecare om are o moarte.
Îi însoţeşte peste tot. Toată viaţa.
- Nu e înfricoşător? - Deloc, dragă. E firesc.
De când te naşti...
...moartea vine pe lume cu tine.
Şi tot moartea ta te ia.
E un gest de iubire.
- Vedeţi morţile noastre? - Nu, iubito.
Fiecare îşi vede moartea lui.
Când eşti pregătit... se spune că e frumos.
Moartea îţi spune:
"Uşurel, copile. Vino cu mine!"
Şi te duci cu ea...
...la luntre şi la luntraş.
Asta am văzut în vis. Acolo trebuie să mergem.
N-o să ajungeţi acolo fără morţile voastre.
Spuneţi-ne unde este. Şi vă lăsăm.
Nu ştim unde e. Sau ce e pe partea cealaltă.
Nu ştie nimeni, fiindcă nu s-a întors nimeni.
Veţi putea să treceţi apa
şi să ajungeţi pe tărâmul morţilor doar împreună cu morţile voastre.
Chemaţi-le cu bunăvoinţă şi prietenie...
...şi vor veni.
Micul-dejun!
N-am nevoie de mic-dejun. Trebuie să mă rog.
Unde e capela în citadela asta?
Dnă Coulter, trebuia să stai în camera ta.
Nu. Caut capela. Trebuie să mă căiesc pentru păcate.
Poţi să te rogi la fel de bine în camera ta.
Nu. Simt că Autoritatea îmi vorbeşte cel mai bine în casa lui.
Dacă vrei să te duci la capelă, trebuie să te duci în timpul alocat.
Fir-ar să fie! Serios?
Acum, că am venit, nu te deranjează dacă arunc o privire, nu?
Nu. Nu sunt prea interesanţi.
Dacă nu te opreşti...
Ce o să faci, mai exact?
Aduc ajutoare.
Bun!
Toţi avem nevoie de ajutor.
Hai!
- 'Neaţa! - 'Neaţa!
Doctor Cooper...
E minunat
şi neaşteptat că încă eşti angajată aici!
De fapt, e minunat să văd că trăieşti.
Mă tem că am presupus că nu mai trăieşti.
Hugh MacPhail adună tot ce e mai bun din ce am aruncat eu.
Deci... la ce lucrăm?
Mă tem că sunt informaţii confidenţiale.
Dr. Cooper, ai fost întotdeauna amabilă cu mine.
Nu văd niciun motiv să te opreşti acum.
Şi dv. aţi fost...
...mereu amabilă.
În plus, cardinalul...
...părintele-preşedinte şi eu nu ne ascundem nimic unul celuilalt.
Nu-ţi face griji!
Asta e un fel de cameră de rezonanţă. Aşa e?
Interesant! Ai folosit o parte din ghilotina pentru daimoni.
De fapt, mai mult decât o parte.
De ce ai lucra în continuare la asta?
Şi...
...asta.
Ce citeşte?
Citeşte ceva care îi permite...
Dr. Cooper...
...construieşti o bombă?
- Nu înţelegi! - Ba da!
E direcţională. Ce îi determină direcţia?
Autoritatea.
Nu e adevărat, nu-i aşa?
Au venit.
După mine, nu după tine.
Dar ştiai deja.
În ce postură fascinantă suntem!
Gomez!
Lyra, ce faci?
A spus că trebuie să ne chemăm moartea.
Poate, dacă intru în aceeaşi stare mentală
ca atunci când citesc aletiometrul, va veni.
Ai grijă!
Aşteaptă! Putem să discutăm despre asta?
- Despre ce? Am hotărât deja. - Ştiu, dar să chemi moartea?
- Ştii măcar ce înseamnă? - Normal că nu. Dar am venit până aici.
- Poate că nu asta trebuie să facem. - Dar o facem.
- Pentru asta am venit. - Nu e prea târziu să ne întoarcem.
Cu pumnalul, putem găsi calea spre casă.
Erai de partea mea.
Credeam că îţi eram alături.
Nu înţelege niciunul dintre voi.
N-am apucat să-mi iau rămas-bun de la Roger.
N-am apucat să-i spun că îmi pare rău.
Vreau doar să îndrept lucrurile cât pot.
Chiar dacă trebuie să mor.
Lyra...
...a venit.
Tu eşti moartea mea.
Da.
Ai venit să mă iei?
M-ai chemat. Am venit.
Lasă-mă să vorbesc cu ea.
Nu văd cu cine vorbeşti.
Normal că nu vezi. E a mea.
Urmează-mă!
Mă întorc, stai liniştit.
Autoritate...
...mulţumesc că mi-ai răspuns la rugăciuni.
Pentru că mi-ai dat mijloacele să câştig acest război.
Doar prin dragostea ta
şi cu îndrumarea ta...
...voi găsi puterea să fac ceea ce trebuie făcut.
Pentru a ne conduce spre mântuire.
Urmăreşte-l!
Părul.
Suntem siguri că e al unui copil?
Fra Pavel e sigur.
E suficient, dr. Cooper?
Va fi amplu.
Cât de repede poate fi gata?
În câteva zile.
Mulţumesc, părinte Gomez. Asta e tot.
Eşti sigură că, odată pusă în mişcare,
bomba o va găsi pe fată?
Fiecare persoană e unică.
În noi există coduri. Pulsuri anbarice.
Le folosim... pentru a ţinti către acest dispozitiv.
Părul, acolo unde se află, va vrea să se reîntregească.
Căutarea sa va fi implacabilă.
Oriunde ar fi fata.
Indiferent în ce lume se află,
iertaţi-mi erezia...
...bomba ar trebui s-o găsească pe Lyra.
Mai eşti aici?
Tot apari şi dispari.
Sunt aici tot timpul.
Te-am urmat toată viaţa ta...
Sunt o prietenă specială şi devotată, care ţi-a fost alături toată viaţa.
Care te cunoaşte mai bine decât oricine.
Nu e adevărat!
Care te cunoaşte mai bine decât te cunoşti tu însăţi.
Trebuie să facem o înţelegere.
Nu sunt sigură că pot să fac o înţelegere.
Uite! Ştiu că n-am murit.
Trebuie să ajung pe tărâmul morţilor, să văd pe cineva şi să mă întorc.
Mă vei ajuta?
În cele din urmă, copilă, vei ajunge acolo fără niciun efort.
Fără să rişti nimic.
Va fi un drum sigur şi liniştit.
N-ai niciun motiv să te grăbeşti.
Dar trebuie!
La fel, şi Will.
Am pierdut persoane dragi prea repede şi trebuie să ne îndreptăm greşelile.
Toţi îşi doresc să mai vorbească cu cei care s-au dus.
De ce ai fi tu o excepţie?
Pentru că...
...dacă ai fost cu mine toată viaţa mea,
ştiai că voi pune această întrebare.
Dacă ai fost, într-adevăr, cu mine,
ştii răspunsul.
Te-am urmat.
Am văzut ce alegeri ai făcut.
L-ai văzut murind?
Pe Roger?
Da.
Nu vreau să fiu excepţională.
Poate, cândva îmi doream.
Pe părinţii mei doar asta îi interesează.
Vreau doar să fiu bună.
Vreau să ajut pe cineva.
Roger are nevoie de mine. Şi n-am fost lângă el ultima oară când a avut nevoie.
Uită-te la mine!
Uită-te în sufletul meu!
Ajută-mă!
Te voi călăuzi, Lyra Limbă-de-Argint.
Îţi voi arăta cum să intri.
Odată ce ajungi acolo...
...eu nu pot intra în lumea cealaltă.
Deci ca să ieşi...
...trebuie să te descurci singură.
Bună dimineaţa!
Aşteaptă!
Te-ai întors...
Mai e...
În apropiere? Da.
Ce-a spus?
Vede moartea mea?
- Nu vezi moartea lui, nu-i aşa? - Nu. N-o va vedea nici el.
Îţi poţi vedea moartea doar atunci când eşti pregătit.
Când e timpul.
Îţi poţi vedea moartea doar la momentul potrivit.
Moartea mea ne va duce la apă. Dacă eşti pregătit.
- Sunt pregătit? - Sper că da.
Am nevoie să fii.
Mă duci în cele mai bune locuri. Ştiai?
Noroc!
Ce a mai rămas de făcut?
Ai venit ca s-o protejezi dar, în schimb, le-ai dat detonatorul pentru bombă.
Aroganţă.
Aroganţă pură. I-am subestimat.
Trebuie să plecăm. Să ne întoarcem la Asriel.
- Când va afla ce fac... - Ce va face?
Ar putea...
Va interveni.
Oare?
Ai dreptate.
Chiar am venit să-i omor înainte s-o omoare ei.
Şi nu-i voi lăsa să mai aibă vreo şansă.
Le-am sabotat deja bomba.
- Trebuie să ne întoarcem. - Nu.
Pentru că vor găsi altă cale, apoi, alta şi alta.
Totul trebuie să se oprească acum.
Trebuie să găsim nava intenţională.
Ce intenţionezi?
Să-i distrug.
Mergi din ce în ce mai încet. Ştiai?
- Nu e prea târziu să te răzgândeşti. - Nu vreau să mă răzgândesc.
Mama avea o vorbă: "Ca un lucru să fie reparat, trebuie să-l repari tu."
Dacă nu vrei să vii, pot să mă duc singură.
Nu te-am căutat luni în şir ca să-ţi fac cu mâna la porţile iadului.
Nu cred că e iadul. Seamănă puţin cu iadul, dar nu e.
- Vreau să fii sigură. - Sunt.
Uneori ajungem în unele locuri şi uităm cum am ajuns.
Ştiu cum am ajuns aici, Will.
Şi dacă nu ne întoarcem?
Atunci vom muri făcând ceva important.
Urmează-mă!
Repede!
Opreşte-te!
Hei!
- Stai! - Opreşte-te!
Pe aici!
Nava intenţională e mai în faţă.
E aici!
Nu credeai că te supraveghez?
N-ai de ales, Marisa.
Tot o vei omorî.
Orice aş face.
În această privinţă...
...nu am eu de ales.
Atunci, am ceva de declarat.
Vreau să fiu judecată pentru uciderea cardinalului Sturrock.
Am pus la cale crima împreună cu părintele-preşedinte.
Un om care păcătuieşte cu fiecare părticică a fiinţei sale.
Mincinoaso!
Ştii că spun adevărul.
Şi voi declara acelaşi lucru în faţa Curţii Consistoriale.
N-ai niciun drept aici!
Eşti lipsită de decenţă şi ţi-ai dorit mereu ce nu aveai.
Soţul tău a fost ucis de amantul tău, ereticul Asriel.
Iar copilul tău nelegitim a fost abandonat
până a devenit păcatul însuşi.
Eu m-am schimbat. Dar tu, nu, Hugh.
- Trebuie să fii oprit. - "Hugh"? Cine e Hugh?
Sunt părintele-preşedinte. Mi te vei adresa
cu "părinte-preşedinte".
Sau cu "Alteţa Voastră".
Înţelegi?
Poftim?
Lui îi sunteţi loiali?
Nu Celui de Sus?
Nu adevărului, ci puterii?
- Mă dezamăgeşti, părinte Gomez! - Scoateţi-o de-aici!
Nu, nu! Nu poţi să faci asta.
Te numeşti om sfânt?
Cum crezi că te priveşte acum Autoritatea ta?
Un om care urăşte, venerat de oameni care urăsc.
Porc în sutană!
- Faceţi-o să tacă! - Dezgustător!
Asta eşti cu adevărat.
O femeie incoerentă, dominată de emoţii.
De ce ar avea cineva încredere în tine?
Abia eşti în stare să legi o propoziţie.
Dar ce frumuseţe...
O frumuseţe adevărată, ispititoare.
Iar acum voi da frumuseţii tale ceea ce i-a lipsit mereu.
Eleganţă.
Nu ştiu cum ai luat şuviţa de păr de la noi,
dar n-ai luat-o pe toată.
Ne-a mai rămas suficient...
...pentru scopurile noastre.
Şi, când îţi vom tăia daimonul...
...tu vei fi glonţul
care o va ucide pe Lyra Belacqua.
Şi care ne va salva pe toţi de păcat.
Duceţi-o în beciuri! Şi aduceţi-mi mie daimonul ei.
Bună seara!
Sunt foarte recunoscător că sunteţi aici.
Lăsaţi-vă toate lucrurile şi urcaţi!
Va înţelege?
- Vrem să ne treci apa. - Îmi pare rău.
Un membru al grupului nu poate călători.
Doar unu?
- Nu, e... - Trebuie să respectăm regulile.
Sunt o pacoste, dar sunt necesare. El nu poate să treacă.
- Dar face parte din mine. - Dacă vii tu, el trebuie să rămână.
Nu cred că înţelegi. Dacă suntem separaţi, murim.
Nu asta vrei?
Nu e corect. Eu nu las în urmă o parte din mine.
- Ea de ce ar trebui s-o facă? - Ba laşi.
Categoric. Laşi.
Ea are ghinionul sau norocul
să vadă partea pe care trebuie s-o lase şi să vorbească cu ea.
Tu vei şti abia când vei fi pe apă. Atunci,
din fericire sau din nefericire, va fi prea târziu ca să mai poţi face ceva.
Dar toţi trebuie să vă lăsaţi aici acea parte din voi.
Regulile sunt foarte clare.
Vom urca pe luntre. Nu-ţi face griji!
Lyra, nu-l asculţi. N-o să ne lase.
...să nu vă plictisiţi cât traversăm.
Uite... el poate să urce pe luntre. Încape oriunde...
Am călătorit mereu împreună. N-a obiectat nimeni.
- Nu înţeleg... - Dacă urcă, luntrea rămâne aici.
- Aşa funcţionează? O trag eu. - Doar eu pot s-o trag.
Îmi pare rău.
Nu ne putem despărţi! Nu putem!
Pan! Nu! Pan!
Rişti totul.
Când îl va revedea?
- Te rog, Pan! - Nu-l va revedea.
Cum poţi să fii sigură că e bine să faci asta?
Când plecăm, pe aici ne vom întoarce?
Am traversat milioane de oameni.
- Crede-mă, Pan! - Niciunul nu s-a întors.
- Noi ne vom întoarce. - E posibil să nu supravieţuim.
Nu ne cunoşti pe mine şi pe Lyra, dar vom găsi o cale. Altă cale.
Dacă tot facem asta, fii bun, luntraşule!
- Las-o să-şi ia daimonul! - Nu e o regulă pe care o puteţi încălca.
E o lege.
- Ca aceasta. - Noaptea aceea pe munte.
Nu putem face asta, Lyra! Nu putem.
Nu pot să înclin mâna şi să fac apa să se ridice.
Şi nu pot să-i iau daimonul pe tărâmul morţilor.
Va trebui să faci o excepţie de data asta.
Nu mi-am luat rămas-bun de la Roger.
De câte epoci crezi că traversez oamenii?
Dacă m-ar fi putut răni ceva, nu crezi că s-ar fi întâmplat deja?
Crezi că cei pe care îi duc vin cu mine bucuroşi?
Nu. Se zbat, plâng, îmi oferă mită, ameninţă, luptă. În zadar.
Nu vreau să fac asta.
Dacă exista altă cale...
Cred că ajută dacă eşti vesel şi înţelegător.
Eu am ambele calităţi.
Te încurajez să fii la fel.
Cum poţi să fii aşa de sigură că e bine să faci asta?
Îmi pare rău. Sincer.
Dar, dacă vine şi ea, vine singură.
Nu vreau să te las aici!
Încă putem să ne întoarcem.
Dar nu pot să nu fac asta!
- Ba poţi, Lyra! - Cum rămâne cu Roger?
Şi cu Sal?
- Ei n-au avut şansa să crească. - Nu e vorba de Roger şi de Sal, nu?
Roger e mort... şi Sal s-a dus.
Şi nu vom mai fi Lyra şi Pan. Mă laşi singur aici.
Ce o să fac?
- Dar visurile noastre... - Nu erau visurile mele.
Erau visurile tale. Eu n-am vrut să vin aici.
E alegerea ta!
- Dar suntem împreună. - Nu mai suntem, dacă faci asta.
Te rog! Nu pot să-l trădez pe Roger.
E vina mea că e mort şi acum are nevoie de mine.
Şi eu am nevoie de tine.
De ce nu înţelegi?
- Unde o să mă duc? - Te voi găsi, bine?
Mă voi duce pe tărâmul morţilor, mă voi întoarce şi te voi găsi.
Nu te părăsesc, bine? Nu te părăsesc.
Nu pentru totdeauna.
Eu şi Will vom găsi o cale de ieşire şi ne vom duce la Asriel.
Cumva, trebuie să ajungi şi tu acolo, dar trebuie să fac asta.
Înseamnă că te-ai hotărât.
- L-ai ales pe Roger în locul meu. - Nu, Pan! Te rog, nu face asta!
Te rog!
Te rog, nu există altă cale. Trebuie să plec.
Te iubesc.
Pleacă odată!
Inima...
Traducerea: FAST TITLES MEDIA