Ce sunteţi?
Îngeri.
Tu trebuie să joci rolul şarpelui.
Te-ai pregătit pentru asta
toată viaţa.
Salveaz-o pe fată... şi pe băiat.
Mai repede!
Ce fac?
Merg după un elefant vorbitor.
Ce...
Serios?
Tu eşti.
Atal.
Mary.
Trebuie să fiu aici dintr-un motiv. Nu crezi, Atal?
Capsulă cu seminţe.
Astea sunt din copaci. Sunt foarte...
...uleioase.
Ulei.
Capsulă cu seminţe... ulei.
Copacii mor. Sraf pleacă.
Copaci.Sraf.
Am de făcut ceva.
Cădere...
În fiecare zi, e tot mai puţinsraf.
V-am auzit pe tine şi pe ceilalţi vorbind despresraf.
Ce estesraf?
Fărăsraf...
...suntem adormiţi.
"Chunil" înseamnă "somn".
Eu? Eu sunt adormită?
Nu, Mary. Avem nevoie să rămână.
Am văzut multe capsule uscate.
N-aveţi nevoie de uleiul din ele?
Uleiul ne ajută să gândim şi să simţim.
Ne dăsraf.
Cum pot să...
...să învăţ?
Să învăţ cum să vă ajut.
Ca să ne ajuţi, trebuie să înveţi să vezisraf.
Mary, acesta e motivul pentru care ai fost adusă aici.
MATERIILE ÎNTUNECATE
Cum te simţi fiind atât de departe de el?
De Pan.
Simt că inima mi-e înşfăcată de o mână de fier
şi smulsă dintre coaste.
Suferinţa e şi mentală?
Ca şi cum un lucru intim, tainic, ar fi scos cu forţa în văzul tuturor.
Da...
Ai spus mereu că trebuie să am daimon.
Şi nu te-am crezut.
Acum simt că o cunosc de o viaţă.
Poate că e cu Pan.
Ne vom întoarce la daimonii noştri.
Sunt sigură.
Avem pumnalul.
Şi ne avem unul pe celălalt.
Şi, nu ştiu de ce, dar am încredere în tine.
- Cât mai durează? - Atât cât e nevoie.
Timpul face ce vrea aici.
- Nu vă fie teamă. - Nu mi-e teamă.
Am avut pe luntrea asta războinici, asasini şi generali.
Toţi mi-au spus acelaşi lucru.
Nu s-a întors niciunul.
Scuze, doamnelor şi domnilor!
Mult noroc!
O să ne laşi aici?
Mă tem că nu pot să merg mai departe.
Mulţumesc!
Aşteaptă!
Dacă daimonul meu mai e pe chei, îi poţi transmite un mesaj?
Îţi spun de pe-acum că nu va fi.
De unde ştim unde...
Cred că nu mai e cale de întoarcere.
Nu mai este.
Ţi-am zis, nu mănânc mâncarea voastră putredă.
Dacă mă sileşti, îţi retez degetele cu dinţii.
Nu mă îndoiesc nici o clipă că ai face asta.
Credeam că ai dat fuga înapoi la Asriel, să-i spui despre umilinţa mea.
Oricât s-ar bucura de această umilinţă,
nu cred că Asriel vrea să mori.
Nici eu nu vreau.
Dr. Cooper pregăteşte bomba.
Eu am destulă otravă ca să dobor gardienii de la uşa celulei,
dar nu mai mult.
Cum pare? Dr. Cooper?
Speriată.
Pare să acţioneze împotriva voinţei sale.
- Rămânem aici. - Bomba e pregătită.
Părul Lyrei e într-o cameră, în corpul bombei.
Au de gând să te separe de daimonul tău.
Bun.
Nu e făcut din rocă.
E din obiectele oamenilor.
Lyra.
Morţii.
Sunteţi vii?
Da. Am venit în vizită.
Nu trebuia să veniţi aici! Întoarceţi-vă cât mai puteţi.
De ce vă ascundeaţi?
Nu le place să vorbim între noi.
Cui?
Ne ascultă.
Am nevoie de ajutorul vostru. Caut pe cineva.
Roger Parslow.
Te avertizez, s-ar putea să nu vrea să te vadă.
Vii dintr-o lume cu daimoni?
Da.
Pe daimonul meu îl cheamă Pan.
Pe al meu îl chema Sandling.
Credea că va lua formă de pasăre.
Dar eu speram să nu fie aşa. Îmi plăcea că era blănos.
Castor al meu mi se ghemuia în mână şi dormea.
Pe al meu îl chema Mattepan.
Hei! Te rog, ne poţi ajuta?
Poate.
Ai grijă!
Vor atrage atenţia.
E interzis să atingi daimonul altcuiva, nu-i aşa?
Cum îndrăzneşti să intri neanunţat?
Trebuie să-ţi amintesc în faţa cui răspunzi?
Răspund în faţa Autorităţii.
Piei din ochii mei şi nu-mi mai pune cuvântul la îndoială!
Cred că sunt aici de mult timp.
Toţi cei care vin aici sfârşesc aşa?
Şi tu cauţi pe cineva?
Întreb doar.
Când am venit aici, şi eu căutam pe cineva.
Pe sora mea.
- N-ai găsit-o? - Am renunţat destul de repede.
Ţi-ai lăsat sora singură!
Trebuie să mă întorc.
- Stai! Avem nevoie de tine. - Îmi pare rău.
- Lyra! - Lyra!
Hei!
- Lyra! - Lyra!
Will!
- Lyra! - Lyra!
Pan!
Pan! N-ar trebui să fii aici!
Asta ai vrut.
Cum ai...
Lyra!
Scuzaţi-mă! Scuzaţi-mă!
- Unde te-ai dus? - M-ai lăsat să mor pe ponton.
Nu spune asta!
Ştii de ce a trebuit să plec.
Am ştiut mereu în adâncul sufletului cât de egoistă eşti.
Chiar crezi că ai venit aici pentru Roger?
L-ai omorât deja.
Ai venit aici pentru tine.
Ca să scapi de vinovăţie.
Ca s-o faci pe eroina.
Nu e real. Tu nu eşti real.
Will!
Lyra!
Orice a spus nu era adevărat.
Eşti un om bun.
E oribil aici.
Nu poate fi doar locul ăsta, nu-i aşa?
Sigur trebuie să mai existe altul.
Nu se poate să ajungem cu toţii aici... pe vecie.
Roger!
Eu sunt.
Ştiu.
Roger afurisitul de Parslow.
Sunt prietena ta cea mai bună.
Ai venit.
Aveai nevoie de mine.
M-am schimbat...
...foarte mult.
Şi tu te-ai schimbat.
Mi-ai lipsit.
Îmi pare nespus de rău pentru tot.
Trebuia să te las să pleci cu gitanii şi cu copiii.
Nu trebuia să te iau la Asriel.
Dacă te lăsam să pleci, nu erai aici, nu?
N-a fost vina ta.
Am vrut să vin cu tine.
Îmi doresc să fie altfel.
Eu sunt Will.
Roger, nu poţi să rămâi aici.
Ascultă!
O să vă scot pe toţi de aici. Vorbesc serios.
Nu e cu putinţă.
Ba este. Trebuie să fie.
Nu e drept ce pătimiţi aici.
Ascultă...
Când n-ai venit,
mi-am pierdut orice speranţă.
Definitiv.
Îmi pare rău.
Te rog! Putem să fim din nou împreună.
- Noi doi... - Încetează!
Crezi că vreau să mă întorc în lumea reală?
Aşa?
- Lyra! - N-ai ce să spui.
Tot putem să-l ajutăm.
Dar are dreptate. Nu ştim ce se va întâmpla cu el dacă plecăm.
E o idee foarte proastă.
Ai spus că locul ăsta e îngrozitor, nu?
Că nimeni n-ar trebui să fie aici. E ca o închisoare.
- E mai rău decât o închisoare. - Ai de gând să-i abandonezi?
Nu înceta să-ţi urmezi instinctele.
Trebuie să încercăm. I-ai promis lui Pan.
Fă o fereastră!
- Spre ce? - Spre orice.
Trebuie să plecăm de aici. Îl târăsc pe Roger după mine, dacă e nevoie.
Bine.
Ce...
- Ce s-a întâmplat? - Nu merge.
Simt doar rocă.
Ce fel de purtător de pumnal nu-şi poate folosi propriul pumnal?
Unul condus de o copilă ignorantă.
Ce fel de fiu
îşi abandonează propria mamă?
O să-i trimitem coşmaruri.
O să urlăm la ea când doarme!
Ai distrus vieţile
tuturor celor la care ţineai.
Ai venit aici pentru tine.
Ca să te simţi specială.
Ce bine era dacă Will nu te întâlnea!
Ascultă ce îţi spun!
- Ascultă-mă! - Ascultă-mă!
Ascultă!
Nu!
Hei! Au plecat.
Cum?
Am crezut că pot.
M-am gândit la noi şi...
...la toate prin câte am trecut,
Nu le-am lăsat să-mi intre în minte.
Nu poţi folosi pumnalul aici, fiindcă adâncimea e prea mare.
Trebuie să găsim un loc mai sus.
Sfinţia Voastră...
Vă rog!
M-am gândit la ceva, ca să-mi arăt căinţa.
Cu îndurarea Sa şi cu genialitatea dv.,
Eva va fi răpusă.
Dar cum rămâne cu şarpele?
Fra Pavel a dedus că ea se află în altă lume.
Cine ştie de ce depravare e în stare?
Dacă aş găsi-o?
Lăsaţi-mă să fac asta! Vă implor!
Îţi îngădui să îndeplineşti misiunea, ca penitenţă.
Părinte preşedinte, va fi onoarea vieţii mele.
Vă voi răsplăti încrederea.
"Dgela ni"... (acum).
Dg... ni.
Am nevoie de o lentilă.
Am găsit!
E Praf. Sraf e Praf.
În sfârşit, vezi!
Priveşte din copac!
Pleacă!
Atal, înţeleg!
Îmi pare rău. Acum înţeleg.
Încercai să-mi spui...
...că arborii mor.
La fel, şi noi.
Ce îţi aminteşti despre Jordan?
Îţi aminteşti, nu-i aşa?
Jordan nu mai este.
Nu se poate!
Îl văd perfect.
Fiecare cotlon, fiecare trecere secretă.
Ştim clădirea aia pe de rost.
Mai ştii când ne-am furişat în pivniţa cu vinuri?
Eram plini de pânze de păianjen şi de praf.
Nu ştiu cum am intrat acolo.
Lyra, aşteaptă!
Aveam cheia portarului.
Aşa e.
Am găsit sticla aia veche de Tokay.
Mirosea oribil.
Şi avea un gust oribil.
Nu ne-am oprit din râs câteva ore.
Nu scăpam basma curată dacă aveam părinţi.
Nu.
Şi acoperişul.
Acoperişul...
Era aşa de sus...
Ţii minte cioara cu piciorul rupt?
Da. Am îngrijit-o şi şi-a revenit.
Lyra!
Vor să asculte.
Mă întreb ce va spune.
Mă numesc Lyra. Am venit aici ca să-mi caut prietenul.
Moartea lui a fost nedreaptă şi n-ar trebui să fie aici.
Dar niciunul dintre voi n-ar trebui să fie aici.
Asta nu e viaţă după moarte, e lagăr de prizonieri.
Salut! Sunt Will.
Am un pumnal care deschide ferestre între lumi.
Dacă ne urmaţi,
sper să-l pot folosi ca să vă scot de aici.
Nu pot să vă promit nimic, dar voi încerca.
Ştiu că vă e teamă, dar putem ieşi de aici.
Ce se va întâmpla cu noi, dacă plecăm?
- Nu ştiu. - Nu ştii?
Dacă nu voi mai putea să-mi revăd fiul?
Nu putem să ştim până nu se întâmplă.
N-o să vă mint şi n-o să mă prefac.
Dar aici sunt doar gânduri.
Afară contează lucrurile reale.
Credeţi că acele creaturi ne vor lăsa să plecăm?
Când eram în viaţă,
ne-au spus că, atunci când murim, ne vom duce în rai.
De aceea mulţi dintre noi ne-am dat viaţa,
am petrecut ani buni rugându-ne în tăcere
şi nu ne-am bucurat de viaţă.
Nu-mi pasă de ce se întâmplă cu noi când plecăm.
Orice e mai bine decât asta.
Iat-o!
Pe fată!
Lyra!
Ce spuneai mai devreme?
Poveştile acelea... unde sunt?
Erau despre lumea din afară.
Îţi aduci aminte de viaţa ta?
Totul dispare.
Ne mai spui nişte poveşti? Ca să ne amintim şi noi?
Despre lucruri reale.
Bine. Stăteam într-un loc numit colegiul Jordan, cu Roger.
Avea nişte clădiri frumoase şi nişte turnuri înalte,
care păreau să atingă cerul.
Avea ascunzători nemaipomenite. Făceam întrecere.
Prin bucătărie, coboram scările, înapoi pe acoperiş.
- Câştigam de fiecare dată. - Nu-i adevărat.
Trişai de fiecare dată.
Ce să vă mai spun?
L-am cunoscut pe Will.
Mi-a făcut omletă. Nu ştiam ce-i aia.
Am vrut să-i fac şi eu una.
A fost ciudată, fiindcă a lăsat cojile înăuntru.
- Şi Iorek. - Ursul cu armură.
Ghearele lui sunt cât mâna ta. E magnific.
Când l-am cunoscut, îşi pierduse armura.
A reuşit s-o recapete cu ajutorul aletiometrului.
Ne-am dus la palatul Panserbjørne...
Aşa se va încheia relaţia dintre noi două?
Ce crezi că se va întâmpla după asta?
Chiar crezi că va fi mai bine?
Dr. Cooper, ştii că acestea nu sunt dorinţele Autorităţii.
Sunt dorinţele unui om slab şi periculos.
Dacă e pregătit să mă omoare pe mine, gândeşte-te la ce ţi-ar face ţie.
Când am creat această tehnologie împreună,
credeai că faci ce trebuie.
Toţi am crezut asta.
Dar ne-am înşelat.
Trebuie să înceteze totul.
Nu-mi vine să cred că a venit ziua asta, dr. Cooper.
Nu înţelegi această tehnologie, Hugh.
Pur şi simplu vei arunca în aer Magisteriumul şi pe toată lumea din el.
Dimpotrivă.
Concepţia noastră e de o simplitate elegantă.
Separarea omului de daimon...
Nu-mi explica propria tehnologie!
A evoluat întrucâtva de la modelul iniţial creat de tine.
Bomba noastră este echipată cu un mecanism de ghidare.
Vom folosi şuviţa de păr a fiicei tale ca s-o localizăm
şi s-o distrugem pe loc.
Totul, într-o clipă.
Precizia şi puterea sa sunt divine.
Un exemplu splendid al concepţiei Autorităţii.
Structura sa are o frumuseţe extraordinară.
Ţi-ai pierdut minţile!
Eşti bolnav!
Te sfătuiesc să nu te opui.
Du-te de bunăvoie, şi ai putea fi izbăvită.
Chiar crezi asta?
Că El a poruncit toate astea?
Autoritatea nu s-a lepădat de tine, Marisa.
Încă ai timp să te căieşti.
Lasă-mă să-ţi dau binecuvântarea finală.
Ia-ţi...
...mâinile de pe mine!
Ai prea mult sânge pe ele.
Iniţiază procesul!
Prin Iorek l-am întâlnit pe prietenul meu, Lee, aeronautul.
Îmi amintesc prima oară când am urcat în balonul lui.
Eram aşa de sus, încât simţeam cum îmi apasă vântul pe piele.
Dacă ne uitam în jos, ne lua ameţeala.
Dar ne simţeam în siguranţă cu dl Scoresby.
E primul adult în care am avut încredere.
Poveştile tale ne-au făcut să simţim din nou că trăim.
Îmi amintesc acum cum era să am carnea caldă...
...şi simţuri.
Eu voi veni cu voi.
- Vom veni toţi cu voi. - Aşa cred.
Hai! Fă-mă fantomă!
Cum te cheamă?
Trebuie să ai un nume.
Fără nume.
Să mergem... şi gândiţi-vă la poveştile voastre.
Nu cred că ne pot face rău, dacă ne gândim la ce e real.
Pardon! Mă scuzaţi! Faceţi loc!
Lyra!
Trăieşti!
Copilă, m-ai lăsat fără cuvinte.
Lee...
Tu...
Da. Nu e aşa de rău cum pare.
Cum ai...
Un exaltat care avea o puşcă a avut noroc.
S-a terminat înainte să înceapă. Te asigur.
E în regulă. Acum suntem împreună.
Doar pentru puţin timp.
N-ai ce căuta aici.
Şi se ştie că o fată nebună are un plan să ne scoată de aici.
El e prietenul meu, Will. El e Lee.
- Cel cu balonul. - Mă bucur să te văd, copile.
Will ne va scoate de aici.
Cu ăsta, sper.
L-ai găsit pe Purtătorul Pumnalului? I-ai luat-o înainte şamanului.
Lyra Limbă-de-Argint, nu credeam că poţi să mă uimeşti de atâtea ori.
Urcăm, ca să fac o fereastră, să ieşim de aici.
Luaţi-o înainte!
Au rămas câţiva în urmă. Îi adun eu şi vin după voi.
Oameni buni, urmaţi-i pe doamna şi pe puştiul cu pumnalul!
Vreţi să ieşiţi de aici? Să vedeţi din nou cerul?
Hai! În direcţia aceea, după băiatul cu pumnalul!
Să mergem!
Îngenunchează în faţa Autorităţii, Alarbus.
Am venit cu veşti, domnule Regent.
Ce veşti presupui tu că m-ar interesa?
Am fost capturat
de oameni.
Muritorul lord Asriel a format o republică.
Foloseşte tehnologia...
...ca să te provoace.
Continuă!
Pot să manipuleze Praful,
iar Asriel vorbea despre un nou Purtător al pumnalului.
Pumnalul n-are nicio însemnătate pentru mine.
Purtătorul e un băiat.
N-a fost corupt de puterea pumnalului, ca purtătorii precedenţi.
Atunci...
...poate că e timpul să le trimit muritorilor un avertisment.
Poţi să-ţi reciţi doctrina, ca să justifici uciderea unui copil.
Dar nu va schimba nimic.
Venerezi o minciună!
Dacă ar fi rămas cu noi
şi şi-ar fi dedicat viaţa Autorităţii, cum avea de gând,
acum ar fi pe drumul spre Împărăţie.
Tu şi alţii ca tine nu veţi fi liberi niciodată!
Printr-un văl de corupţie şi lacrimi...
Magisteriumul se teme de lucrurile pe care nu le înţelege.
...murdăria acestui copil.
Şi se întoarce împotriva propriilor oameni.
Mânia Ta să fie iute!
Răzbunarea Ta să fie măreaţă!
Nu mă voi...
...implica în asta.
Mă obstrucţionezi, dr. Cooper?
Nu îi voi face rău.
Nu!
Lyra...
Autoritate, mântuitor al Pământului!
Luminează-ne pe vecie!
De ce nu merge?
Cheia!
Credeţi că praful vă poate face zei?
Să vedem cum vă descurcaţi fără el.
Traducerea: FAST TITLES MEDIA