Kaj ste? -Angeli.
Vlogo kače moraš odigrati.
Vse življenje se pripravljaš na to.
Reši deklico in fanta.
Kaj počnem?
Sledim govorečemu slonu.
Kaj...
Resno?
To si ti.
Atal.
Mary.
Gotovo sem tu z razlogom. Kajne, Atal?
"Odigrati vlogo kače."
Plod. -To so plodovi dreves. Zelo mastni so.
Olje.
Drevesa. Sraf.
"Domnevam, da to pride od velikih dreves."
Sraf, manj, manj.
Ti in drugi omenjate "sraf". Kaj je to?
Čuni, spati.
Jaz spim?
Potrebujemo ga, živeti.
Vse več suhih plodov videvam.
Ne potrebujete njihovega olja?
Olje je vir naših misli in čustev. Daje nam sraf.
Kako bi se...
...naučila, kako naj vam pomagam?
Če hočeš pomagati, se moraš naučiti videti sraf.
Mary, zaradi tega si prišla.
NJEGOVA TEMNA TVAR
Kako ti je, ko si tako daleč od Pana?
Kot bi mi železna pest zgrabila srce in mi ga ruvala iz prsi.
Ampak, kajne, da je tudi tako,
kot bi vleklo iz tebe nekaj zasebnega, skrivnega?
Ja.
Vedno si trdila, da imam daemona, a ti nisem verjel.
Zdaj se mi zdi, kot bi ga poznal že vse življenje.
Morda je zdaj s Panom.
Vrnila se bova k svojima daemonoma. To vem.
Imava nož. In drug drugega.
Ne vem, zakaj, a zaupam ti.
Kako daleč je še? - Kolikor je treba.
Čas tu počne, kar ga je volja.
Ne bojta se. - Saj se ne.
Prevažal sem bojevnike, morilce in generale. Vsi so govorili enako.
Nihče se ni vrnil.
Oprostite, gospe in gospodje. Vso srečo.
Naju boste kar pustili tu? - Žal ne smem naprej.
Hvala.
Čakajte. Če bo moj daemon še na pomolu,
mu lahko prenesete sporočilo?
Kar takoj ti povem, da ga ne bo.
Kako naj veva, kam...
Očitno ne moreva nazaj.
Očitno res.
Ne bom jedla vaše ogabne hrane.
Če me boste silili, vam bom odgriznila prste.
Verjamem, da bi to res naredili.
Mislila sem, da Asrielu poročate, kako so me ponižali.
V tem bi morda užival, a dvomim, da vam želi smrt.
Jaz pa tudi ne.
Dr. Cooperjeva pripravlja bombo.
Imam dovolj strupa za paznike pred celico, več pa ne.
Kakšna se vam zdi dr. Cooperjeva? - Prestrašena.
Kot bi jo prisilili v to.
Tu bova ostala. - Bomba je nared.
Lyrini lasje so v komori v njenem ohišju.
Nameravajo vam odrezati daemona.
Dobro.
To ni kamenje.
Predmeti so.
Lyra.
Mrtvi.
Sta živa? -Ja.
Obiskovalca sva. -Ne bi smela priti. Vrnita se, dokler se lahko.
Zakaj ste se skrivali? -Ne marajo, da se pogovarjamo. -Kdo?
Poslušajo.
Pomoč potrebujem. Nekoga iščem.
Rogerja Parslowa. - Morda te ne bo hotel videti.
Si s sveta z daemoni? -Ja.
Mojemu daemonu je ime Pan.
Mojemu je bilo ime Sandling.
Mislil je, da bo postal ptica,
jaz pa sem upala, da ne bo. Ljubši mi je bil kosmat.
Moj Castor se je zvil in mi zaspal v roki.
Mojemu je bilo ime Mattepan.
Nama lahko pomagaš? - Mogoče.
Pazi. Pritegnila bosta pozornost.
Se ni prepovedano dotakniti tujega daemona?
Kako si drznete vstopiti nenajavljeni?
Vas moram spomniti, komu odgovarjate?
Odgovarjam Avtoriteti.
Poberite se in nikdar več ne podvomite vame.
Gotovo so že dolgo tu.
Tako končajo vsi, ki pridejo sem? - Tudi ti koga iščeš?
Samo vprašam.
Ko sem prišla, sem tudi jaz nekoga iskala.
Svojo sestro. -Je nisi našla?
Kmalu sem jo nehala iskati.
Sestro si pustila čisto samo.
Moram se vrniti.
Čakaj, potrebujeva te. - Žal mi je.
Lyra.
Kdo je? -Lyra. -Lyra...
Will?
Will? -Lyra!
Pan!
Pan! Ne bi smel biti tu.
To si hotela.
Kako si...
Lyra!
Oprostite...
Kam si izginil? -Pustila si me poginiti na tistem pomolu. -Ne govori tako.
Veš, zakaj sem morala iti. - Od nekdaj sem vedel, da si sebična.
Res verjameš, da si tu zaradi Rogerja? Saj si ga že ubila.
Zaradi sebe si prišla. Da bi si olajšala vest.
Da bi se šla junakinjo.
To ni resnično. Nisi resničen. Will!
Will!
Lyra!
Karkoli je rekel, ni res.
Dober človek si.
Tu je strašno.
To ne more biti vse.
Gotovo obstaja še drugačen svet.
Nemogoče, da bi vsi pristali tu. Za vedno.
Roger.
Roger!
Roger?
Roger!
Jaz sem.
Vem.
Preklemani Roger Parslow.
Jaz sem, tvoja najboljša prijateljica.
Prišla si.
Potreboval si me.
Spremenil sem se. Zelo.
Tudi ti si se spremenila.
Pogrešala sem te.
Tako mi je žal. Za vse.
Morala bi pustiti, da bi greš s Cigóti in otroki.
Ne bi te smela peljati k Asrielu.
Če te ne bi, zdaj ne bi bil tu... - Nisi ti kriva.
Hotel sem s tabo.
A želim si, da bi bilo vse drugače.
Will sem.
Roger, ne moreš ostati tu.
Vse vas bom rešila, resno.
To ni mogoče.
Seveda je. Mora biti.
Ni prav, da tako trpite.
Poslušaj. Ko nisi prišla,
sem izgubil upanje.
Za vedno. Žal mi je.
Prosim. Lahko sva spet skupaj. - Nehaj!
Misliš, da se hočem vrniti v svet živih?
Takšen?
Lyra! -Ni kaj reči. - Vseeno mu lahko pomagava.
Prav ima. Ne veva, kaj bo z njim, če odidemo od tod.
To je grozna ideja. - Rekla si, da je ta kraj obupen.
Da nihče ne bi smel biti tu. Da je kot zapor.
Huje od zapora je. - In se boš kar vdala?
Še naprej sledi svojemu instinktu. Morava poskusiti.
Obljubila si Panu.
Izreži prehod. -Kam?
Kamorkoli. Ven morava.
Rogerja bom na silo zvlekla ven, če bom morala.
Prav.
Kaj?
Kaj je? -Ne gre.
Samo skale čutim.
Kakšen nosec pa si, da ne znaš uporabiti noža?
Tak, da ga vodi neuk otrok.
Kakšen sin si, da zapustiš lastno mamo?
Mučile jo bomo z morami.
Vpile nanjo, ko bo spala.
Življenje si uničila vsem,
ki si jih imela rada.
Sem si prišla zaradi sebe.
Da bi se počutila posebno.
Ko te vsaj Will ne bi nikoli srečal.
Poslušaj, kaj ti pravim.
Poslušaj me. - Poslušaj me. -Poslušaj...
Poslušaj! -Ne!
Odšle so.
Kako? - Verjela sem, da to zmorem.
Razmišljala sem o nama in vsem, kar sva doživela.
Nisem dovolila, da mi zmešajo glavo.
Nož tu ne deluje, ker sva pregloboko.
Vzpeti se morava više.
Vaša milost. Prosim.
Domislil sem se, kako bi vam pokazal, da se kesam.
Vaša genialnost in Njegova milost bosta pokopali Evo.
Kaj pa bomo glede kače?
Fra Pavel je ugotovil, da je v nekem drugem svetu.
Kdo ve, kakšnih sprijenosti je sposobna.
Kaj, če bi jo jaz izsledil?
Dovolite mi, prosim.
Naj ti bo ta naloga v pokoro.
V največjo čast v življenju mi bo.
Vreden bom vašega zaupanja.
Lečo potrebujem.
Imam jo.
To je Prah. Sraf je Prah.
Končno vidiš.
Poglej drevesa.
Odhaja.
Atal, razumem.
Žal mi je. Zdaj razumem.
Poskušala si mi povedati,
da drevesa umirajo.
Tudi mi umiramo.
Česa se spomniš o Jordanu?
Saj se ga spomniš, ne?
Jordana ni več.
Nemogoče. Jasno ga vidim.
Vsak kotiček, vsak skrivni prehod.
Poznava ga kot lasten žep.
Se spomniš, ko sva šla v vinsko klet? Vsa prašna je bila in polna pajčevin.
Ne vem, kako sva prišla tja.
Lyra, čakaj!
Vratarjev ključ sva imela.
Res je.
Našla sva prastaro steklenico tokajca.
Grozno je smrdel. - Pa zanič je bil.
Ure se nisva mogla nehati smejati.
Tega ne bi doživela, če bi imela starše. -Ne.
In streha.
Streha.
Strašno visoko sva bila.
Se spomniš vrane z zlomljeno nogo?
Ja. Pozdravila sva jo.
Lyra. Radi bi poslušali.
Ime mi je Lyra Sem sem prišla po prijatelja.
Umrl je krivične smrti, zato sem si rekla, da ne bi smel biti tu.
Nisem pa vedela, da nihče od vas ne bi smel biti tu.
To ni posmrtno življenje, temveč ječa.
Živijo, jaz sem Will. Imam nož, ki lahko izreže pot na drug svet.
Če greste z nama, vas bom z njim rešil od tod.
Nič vam ne morem obljubiti, bom pa poskusil.
Vem, da se bojite, a prišli bomo od tod.
Kaj bo z nami, če gremo?
Ne vem. -Ne veš? Bom lahko spet videl sina?
Dokler tega ne storimo, ne moremo vedeti. Ne bom vam lagala.
Ampak tu nimate drugega kot misli.
Zunaj štejejo resnične stvari.
Misliš, da nas bodo tista bitja kar pustila oditi?
Ko smo bili živi, so nam govorili, da bomo šli po smrti v raj.
Zato so mnogi od nas leta preživeli v tišini in molitvi
ter tako zamudili vso radost življenja.
Vseeno mi je, kaj bo z nami, ko bomo odšli.
Vse je boljše od tega.
Tam je! Tista deklica!
Lyra.
O čem si prej pripovedovala?
Kakšne zgodbe so bile to? - O zunanjem svetu.
Se spomniš svojega življenja?
Vse zdrsne v pozabo.
Nam lahko pripoveduješ zgodbe? Da se bomo še mi spomnili.
Resničnih stvari.
Prav. Z Rogerjem sva živela na kolidžu Jordan.
Tam so čudovite stavbe in visoki stolpi.
Skoraj se zdi, da se dotikajo neba.
Neverjetna skrivališča sva imela.
Tekmovala sva... -Skozi kuhinjo po stopnicah in nazaj na streho.
Vsakič sem zmagala. - Ne. Vsakič je goljufala.
Kaj še?
Ko sem spoznala Willa, mi je spekel omleto. Nisem vedela, kaj je to.
Pa sem jo hotela še jaz speči njemu. - In spekla jo je z lupinami vred.
Pa Iorek. -Oklopni medved. - Kremplje ima dolge kot tvoje dlani.
Veličasten je. Ko sem ga spoznala, je izgubil oklep.
A sem mu ga s pomočjo alethiometra vrnila.
Šla sva v njegovo palačo...
Se bo najin odnos res tako končal?
Kaj se bo po vašem zgodilo po tem?
Res verjamete, da se bo vse obrnilo na bolje?
Dobro veste, da tega ne počnete za Avtoriteto,
temveč za šibkega in nevarnega človeka.
Če je pripravljen ubiti mene, kaj lahko naredi vam?
Ko sva skupaj razvijali to tehnologijo,
ste verjeli, da je tako prav.
Vsi smo.
A smo se motili.
To se mora nehati.
Kar ne morem verjeti, da je napočil ta dan.
Ne razumete te tehnologije, Hugh.
Zaradi vas bo razneslo Magisterij in vse v njem. -Nasprotno.
Naša zamisel je elegantno preprosta.
Pri ločitvi človeka od daemona...
Ne opisujte mi moje lastne tehnologije.
Od vaše prvotne zasnove smo je še precej razvili.
Našo bombo usmerja poseben mehanizem.
S pomočjo hčerinega kodra jo bomo našli
in jo ubili.
Kot bi mignil.
To je naprava božanske natančnosti in moči.
Sijajen primer Avtoritetinih sposobnosti.
V njeni skladnosti je tolikšna lepota.
Izgubili ste razum. Bolni ste.
Prosim, ne upirajte se.
Prepustite se, pa bo to vaša odrešitev.
Res verjamete v to?
Da je bila takšna Njegova volja?
Avtoriteta vas ni zapustil.
Še se lahko pokesate.
Dovolite, da vam dam poslednji blagoslov.
Ne dotikajte se me.
Preveč krvave roke imate.
Zaženite postopek.
Prek Ioreka sem spoznala prijatelja Leeja, aëronavta.
Spomnim se prvega leta z balonom. Tako visoko poletiš in tako piha.
Če pogledaš prek roba, se ti zavrti.
Ampak z g. Scoresbyjem se počutiš varnega.
Prvi odrasli je bil, ki sem mu zaupala.
Ob tvojih zgodbah smo se spet počutili živi.
Zdaj se spomnim,
kako lepo je bilo imeti toplo telo in čutila.
Jaz grem s tabo.
Vsi gremo.
Kar daj.
Spremeni me v duha.
Kako ti je ime? Gotovo ga imaš.
Brezimna sem.
Gremo. In ne pozabite svojih zgodb.
Če mislimo na resnične stvari, so po mojem nemočne.
Oprostite. Samo malo...
Lyra?
Lyra!
Živa si.
Živa si. Mala, kako si me ustrašila.
Lee...
Ja. Ni tako strašno, kot se zdi. - Kako...
Neki vojak je imel srečo. V hipu je bilo konec, prisežem.
V redu je. Zdaj sva skupaj. - Za kratek čas.
Ne sodiš sem.
In šušlja se, da nas namerava neka nora smrklja spraviti od tod.
To je moj prijatelj Will. To je Lee.
Balonar. - Lepo te je videti, mali.
Will nas bo spravil od tod.
S tem, upam.
Nosca noža si našla?
Prehitela si šamana.
Pa sem že mislil, da me ne moreš vsakič presenetiti.
Višje morava, da poskusim izrezati prehod.
Kar pojdita. Zbral bom vse, ki zaostajajo. Dohitel vaju bom.
Družba, sledite dami! Sledite mulcu z nožem!
Bi radi šli od tod? Bi radi spet videli nebo? Gremo.
Za mulcem z nožem! Gremo!
Poklekni pred Avtoriteto, Alarbus.
Novico imam, regent.
Meniš, da imaš novico, ki bi me utegnila zanimati?
Ujeli so me... Ljudje.
Smrtnik lord Asriel je ustanovil Republiko.
Prikopal se je do tehnologije, s katero te je izzval.
Nadaljuj. - Znajo manipulirati s Prahom.
Poleg tega je Asriel omenil novega nosca noža.
Ta nož mi ne pomeni nič.
Nosec je fant.
Ni ga pokvarila moč noža kot nosce pred njim.
Potem je mogoče čas,
da tem smrtnikom pošljemo opozorilo.
Skrivate se za svojo ideologijo, da bi opravičili umor otroka.
A to ne bo ničesar spremenilo.
Častite laž!
Ko bi vsaj ostala z nami in dala svoje življenje za Avtoriteto.
Zdaj bi bila že na poti v Kraljestvo.
Vi in vam podobni nikoli ne boste svobodni!
Skozi tančico pokvarjenosti in solz...
Magisterij je ustanova, ki se boji tistega, česar ne razume!
In napada svoje lastne ljudi!
TARČA ZAZNANA
Bodi nagel v svojem sladkem gnevu.
Bodi mogočen v svojem maščevanju.
TARČA NAMERJENA
Ne bom sodelovala pri tem.
Mi stojite na poti, dr. Cooperjeva?
Ne bom ji storila žalega.
Ne!
Lyra...
TARČA NAMERJENA
Avtoriteta, rešitelj Zemlje...
Osvetli nas s svojo večno lučjo.
Zakaj se ne odziva? Ključ!
Mislite, da boste s pomočjo Prahu postali bogovi?
Poglejmo, kako vam gre brez njega.
Imena po prevodu Jakoba J. Kende Založba Mladinska knjiga
MEDIATRANSLATIONS