Šta ste vi? - Anđeli.
Moraš da odigraš ulogu zmije.
Za ovo se pripremaš od rođenja.
Spasi devojčicu... I dečaka.
Srung.
Šta radim?
Pratim slona koji govori.
Šta...?
Stvarno?
To si ti.
Atal.
Meri.
Sigurno sam ovde s nekim razlogom, zar ne, Atal?
"Odigrati ulogu zmije."
Nenga. Mahune sa semenkama.
To su plodovi stabala. Veoma su... masni.
Čau. Ulje.
Nguli mu augh i. Sraf ngædgan i.
Nguli, stabla. Sraf...
"Mislim da su plodovi velikih stabala."
Hunu tui u Sraf mu lah lah pi ji.
Sraf manje i manje.
Čujem da ti i drugi pominjete Sraf. Šta je Sraf?
Sraf mu tau četu ju čuni na pi ji.
Čuni? San.
Ja? Ja spavam?
Mil Meri, mu e četu na kun nala.
Potreban nam eje za život.
Viđam sve više uvenulih mahuna sa semenjem.
Zar vam nije potrebno ulje koje proizvode?
Ulje je središte naših misli i osećanja.
Daje nam Sraf.
Kako bi mogla...
Da naučim kako da vam pomognem?
Da bi pomogla, moraš naučiti da vidiš Sraf.
Meri, zbog toga si dovedena ovamo.
NJEGOVA MRAČNA TKANJA
Kakav je osećaj biti ovoliko daleko od njega? Od Pana.
Kao da mi čelična šaka steže srce i čupa mi ga iz grudi.
Ali je i mentalno, zar ne?
Kao da je nešto privatno i tajno izvučeno pred svet.
Da...
Uvek govoriš da imam demona, a nisam ti verovao.
Sad mi se čini da sam ga celog života poznavao.
Možda je sada s Panom.
Vratićemo se svojim demonima. Znam da hoćemo.
Imamo nož. I imamo jedno drugo.
I iz nekog razloga ti verujem.
Koliko još? - Koliko god treba.
Vreme ovde čini šta mu je volja.
Ne plašite se. - Ne plašim se.
Prevozio sam ratnike, ubice i zapovednike koji su tako govorili.
Niko se nije vratio.
Izvinjavam se, dame i gospodo. Sve najbolje.
Samo ćete nas ostaviti ovde? - Bojim se da ne mogu dalje.
Hvala.
Čekajte. Ako je moj demon još na molu,
možete li mi preneti poruku?
Mogu ti odmah reći da neće biti.
Kako da znamo kuda...?
Nema povratka, čini se.
Nema povratka.
Neću jesti vašu trulu hranu,
a ako pokušaš da me nateraš, odgrišću vam prste.
Verujem da bi to i učinila.
Mislila sam da si preneo Azrijelu vest o mom poniženju.
Možda bi uživao u poniženju, ali sumnjam da želi da umrete.
A ne želim ni ja.
Dr Kuper priprema bombu.
Imam dovoljno otrova za čuvare ispred ćelije, ali za više ne.
Kako ti se čini dr Kuper? - Uplašeno.
Kao da su je prisilili na ovo.
Ostaćemo ovde. - Bomba je spremna.
Lajrine vlasi su u komori u kućištu.
Nameravaju da vam odseku demona.
Fino.
Ovo nije stena.
Ovo su nečije stvari.
Lajra.
Mrtvi.
Jeste li živi? - Jesmo.
Mi smo posetioci. -Nije trebalo da dođete. Vratite se dok još možete.
Zašto ste se skrivali? - Ne vole kad razgovaramo. -Ko to?
Slušaju nas.
Potrebna mi je pomoć. Tražim nekog.
Rodžera Parsloua. -Upozoravam te. Možda neće želeti da te vidi.
Jesi li iz sveta s demonima? - Jesam.
Moj demon se zove Pan.
Moj se zvao Sendling.
Mislio je da će postati ptica,
ali ja sam se nadala da neće... jer mi se sviđao tako krznen.
Moj Kastor bi se sklupčao i zaspao mi u ruci.
Moj se zvao Matepan.
Možeš li nam pomoći? - Možda.
Pazi. Privlačiće pažnju.
Zar nije zabranjeno dodirnuti tuđeg demona?
Kako se usuđuješ da uđeš bez kucanja?
Moram li da te podsetim kome odgovaraš?
Odgovaram Svemoćnom.
Nosi mi se s očiju i da me više nisi propitkivao.
Sigurno su veoma dugo ovde.
Da li tako završe svi koji dođu ovde? - I ti tražiš nekog?
Samo pitam.
Kad sam došla ovamo, i ja sam tražila nekog.
Svoju sestru. - Nisi je pronašla?
Prilično brzo sam odustala.
Ostavila si sestru sasvim samu.
Moram da se vratim.
Čekaj, potrebna si nam. - Žao mi je.
Lajra.
Ima li koga? - Lajra. -Lajraaa...
Vile?
- Lajra!
Pan!
Pane! Ne bi smeo da budeš ovde.
To si želela.
Kako si...?
Lajra!
Molim te... Molim te...
Kuda si nestao? -Ostavila si me na molu da umrem. -Nemoj tako.
Znaš zašto sam morala. - Oduvek sam znao koliko si sebična.
Zaista veruješ da si tu radi Rodžera? Već si ga ubila.
Došla si radi sebe. Da ublažiš grižu savesti.
Da glumiš heroinu.
Ovo nije stvarno. Ti nisi stvaran. Vile!
Vile!
Lajra!
Šta god da je govorio, nije istina.
Ti si dobra osoba.
Ovo mesto je užasno.
Nije moguće da je ovo sve, zar ne?
Sigurno postoji neko drugo mesto.
Nemoguće je da svi završimo ovde, zauvek.
Rodžere...
Rodžere!
Rodžere?
Rodžere!
To sam ja.
Znam.
Prokleti Rodžer Parslou.
To je tvoja najbolja prijateljica.
Došla si.
Tražio si me.
Promenio sam se... Mnogo.
I ti si se promenila.
Nedostajao si mi.
Strašno mi je žao, zbog svega.
Trebalo je da te pustim da ideš s Jeđupima i klincima.
Nije trebalo da te vodim kod Azrijela.
Da te nisam vodila, ne bi bio ovde... - Nisi ti kriva.
Hteo sam da idem s tobom.
Voleo bih da je sve drukčije.
Ja sam Vil.
Ne možeš ostati ovde.
Sve ću vas izvući, ozbiljno.
To je nemoguće.
Moguće je. Mora biti.
Nije u redu što morate da trpite ovo.
Slušaj... Kad nisi došla...
Izgubio sam svu nadu.
Zauvek. Žao mi je.
Molim te. Možemo opet biti zajedno... - Prestani!
Misliš da želim da se vratim u svet živih?
Ovakav?
Lajra! -Ne možeš ništa reći. - Još možemo da mu pomognemo.
U pravu je. Ne znamo šta će biti s njim ako odemo odavde.
To je grozna ideja. - Rekla si da je ovo mesto užasno.
Da niko ne bi trebalo da bude ovde. Da je poput zatvora.
Gore je od zatvora. - Pa ćeš tek tako odustati?
Nemoj prestati da slušaš instinkte. Moramo da pokušamo.
Obećala si Panu.
Napravi prolaz. - Prema?
Bilo kuda. Moramo da izađemo odavde.
Izvući ću Rodžera na silu ako budem morala.
U redu...
Šta?
Šta je? - Ne ide.
Osećam samo stenu.
Kakav Nosilac noža ne može da koristi sopstveni nož?
Onaj kog vodi neuko dete.
Kakav sin napušta svoju majku?
Slaćemo joj noćne more.
Vrištaćemo na nju dok spava.
Uništio si živote
svih do kojih ti je ikad stalo.
Ti si ovamo došla radi sebe.
Da se osetiš posebnom.
Da te bar Vil nikada nije sreo.
Slušaj šta ti govorim.
Slušaj me. - Slušaj me. -Slušaj...
Slušaj! - Ne!
Otišle su.
Kako? - Verovala sam da to mogu.
Razmišljala sam o nama i svemu što smo zajedno proživeli.
Nisam im dozvolila da mi se uvuku u misli.
Nož ovde ne radi jer smo preduboko.
Moramo se popeti.
Vaša Milosti. Molim vas.
Setio sam se nečeg da pokažem koliko se kajem.
Njegovom milošću i vašom genijalnošću Eva će biti uništena.
Ali šta ćemo sa zmijom?
Fra Pavel je zaključio da je u nekom drugom svetu.
Ko zna kakva je zlodela kadra da izvede.
Šta ako je ja sad potražim?
Dopustite mi, molim vas.
Dopustiću taj zadatak kao tvoju pokoru.
Biće mi to najveća čast u životu.
Biću dostojan vaše vere.
Dž... Džela... ni.
Dž... ni.
Treba mi lupa.
Imam je!
To je Prah. Sraf je Prah.
Najzad vidiš.
Pogledaj sa stabla.
Odlazi.
Atal, razumem.
Žao mi je. Sad razumem.
Pokušavala si da mi kažeš...
Da stabla umiru.
Umiremo i mi.
Čega se sećaš o Jordanu?
Sećaš ga se, zar ne?
Jordana više nema.
Nemoguće. Jasno ga vidim.
Svaki kutak, svaki tajni prolaz.
Poznajemo to mesto kao svoj džep.
Sećaš li se kad smo u podrumu bili puni prašine i paučine?
Ne znam ni kako smo ušli tamo.
Lajra, čekaj!
Imali smo vratarev ključ.
Tako je.
Pronašli smo onu prastaru bocu tokajca.
Užasno je smrdeo. - I ukus je bio užasan.
Satima nismo mogli da prestanemo da se smejemo.
To nam ne bi prošlo da smo imali roditelje. -Ne bi.
I krov.
Krov.
Bili smo strašno visoko.
Sećaš se one vrane sa slomljenom nogom?
Da. Odnegovali smo je.
Lajra. I oni žele da slušaju.
Zovem se Lajra. Došla sam ovamo da nađem svog prijatelja.
Nepravedno je umro i mislila sam da ne treba da bude ovde.
Nisam shvatala da niko od vas ne bi trebalo da bude ovde.
Ovo nije život posle smrti, ovo je zarobljenički logor.
Zdravo, ja sam Vil. Imam nož koji reže prolaze između svetova.
Ako pođete s nama, nadam se da njime mogu da vas izvučem odavde.
Ne mogu ništa da vam obećam, ali pokušaću.
Znam da se plašite, ali možemo izaći odavde.
Šta će biti s nama ako odemo?
Ne znam. -Ne znaš? Hoću li moći da vidim svog sina opet?
Ne možemo znati dok se ne dogodi. Neću lagati, ni pretvarati se.
Ali ovde su samo misli.
Napolju su važne stvarne stvari.
Misliš da će nas ona bića pustiti da odemo?
Dok smo bili živi, govorili su da ćemo otići u raj kad umremo.
Zato su mnogi od nas dali život i provodili godine moleći se
dok nas je mimoizlazila sva životna radost.
Baš me briga šta će biti s nama kad odemo.
Sve je bolje od ovoga.
Eno je! One devojke!
Lajra.
Šta si pričala ranije?
Kakve su to bile priče? - Bile su o spoljnom svetu.
Sećaš li se svog života?
Sve izbledi.
Možeš li da nam pričaš priče? Tako da se i mi setimo?
Stvarnih stvari.
U redu. Živela sam na fakultetu Jordan s Rodžerom.
Imao je divne zgrade i visoke tornjeve
koji su izgledali kao da mogu dotaći nebo.
Bilo je neverovatnih skrovišta.
Utrkivali smo se... -Kroz kuhinju, pa niz stepenice, nazad na krov.
Ja sam svaki put pobedila. - Nije. Svaki put je varala.
Šta još?
Upoznala sam Vila. Izgoreo me omlet. Nisam znala šta je to.
Pa sam i ja htela da ispržim njemu. - Zabavno: ostavila je ljuske jaja.
I Jorek. -Oklopljeni medved. - Šape su mu kao tvoja ruka.
Veličanstven je. Kad sam ga upoznala, ostao je bez oklopa,
ali vratila sam mu ga pomoću aleciometra.
Otišli smo u njihovu palatu...
Hoće li se naš odnos zaista završiti ovako?
Šta mislite da se će dogoditi posle ovoga?
Da li zaista verujete da će sve biti bolje?
Dr Kuper, Svemoćni ne želi ovo, svesni ste toga.
Ovo želi slab i opasan čovek.
Ako je spreman da ubije mene, šta bi mogao da učini vama?
Kad smo zajedno razvijale ove tehnologiju,
verovali ste da postupate ispravno.
Svi smo to verovali,
ali nismo bili u pravu.
Ovo mora da prestane.
Jedva mogu da poverujem da je došao ovaj dan.
Ne razumeš ovu tehnologiju, Hju.
Samo ćeš razneti Magisterijum i sve u njemu. -Naprotiv.
Naša ideja je elegantno jednostavna.
Odvajanja čoveka i demona...
Ne objašnjavaj mi moju tehnologiju.
Malo je uznapredovala od tvog prvobitnog dizajna.
Naša bomba poseduje mehanizam za navođenje.
Pomoću pramena kose tvoje kćeri,
pronaći ćemo je i uništiti na mestu.
Sve u trenu.
To je uređaj božanske preciznosti i snage.
Predivan primer dizajna Svemoćnog.
Njegov red je prelep.
Sišao si s uma. Ti si bolestan.
Molim te da se ne opireš.
Prepusti se svojevoljno i ovo bi moglo da bude tvoje iskupljenje.
Stvarno to misliš?
Da je On sve ovo odredio?
Svemoćni te nije napustio.
Još možeš da se pokaješ.
Daj da te poslednji put blagoslovim.
Dalje... Ruke od mene.
Previše su krvave za to.
Pokrenite postupak.
Preko Joreka sam upoznala svog prijatelja Lija, aeronauta.
Sećam se prvog leta u balonu. Osetila sam kako me vetar gura.
Zavrtelo bi vam se kad pogledate preko ivice,
ali biste se osećali sigurno sa g. Skorsbijem.
On je prva odrasla osoba kojoj sam verovala.
Opet smo se osetili živim zahvaljujući tvojim pričama.
Sad se sećam
kako je bilo imati toplo meso i čula.
Poći ću s tobom.
Mi ćemo poći s tobom.
Hajde.
Pretvori me u duha.
Kako ti je ime? Sigurno ga imaš.
Bez-Imena.
Hajdemo. I mislite na svoje priče.
Ne mogu nam nauditi ako mislimo na stvarne stvari.
Izvinjavam se, samo malo, mesta...
Lajra?
Lajra!
Živa si.
Živa si. Mala, stvarno si me uplašila.
Li... Ti...
Da. Nije toliko strašno kao što izgleda. -Kako si...?
Nekom vojniku se posrećilo. Sve je bilo gotovo u trenu.
U redu je. Sad smo zajedno. - Samo nakratko.
Nije ti mesto ovde,
a čujem da neka luda klinka planira da nas sve izvuče odavde.
Ovo je moj prijatelj Vil. Ovo je Li.
Balonista. - Drago mi je što te vidim, mali.
Vil će nas izvući odavde.
Ovim, nadam se.
Pronašla si Nosioca noža?
Prestigla si Šamana.
Baš kad sam pomislio da ne možeš uvek da me iznenadiš...
Tražimo neko više mesto da mogu da prosečem prolaz.
Idite dalje. Ja ću okupiti sve koji zaostaju. Sustići ću vas.
Narode, pratite damu! Pratite klinca s nožem!
Hoćete odavde? Želite da opet vidite nebo? Idemo!
Za klincem s nožem! Idemo!
Na kolena pred Svemoćnim, Alarbuse.
Donosim vesti, namesniče.
Kakve vesti pretpostavljaš da bi me mogle zanimati?
Zarobili su me... Ljudi.
Smrtnik, lord Azrijel, osnovao je Republiku.
Upregao je tehnologiju da te izazove.
Nastavi. - Mogu da manipulišu Prahom.
I Azrijel je pomenuo novog Nosioca noža.
Taj nož mi ne znači ništa.
Nosilac je momak.
Nije ga zavela moć noža, kao Nosioce pre njega.
Onda je možda vreme
da pošaljemo upozorenje tim smrtnicima.
Samo bljuj svoju doktrinu da opravdaš ubistvo deteta,
ali to ništa neće promeniti.
Poštuješ laž!
Da je bar ostala s nama i dala život Svemoćnom kako je nameravala,
sada bi bila na putu prema Carstvu.
Ti i ostali poput tebe, nikada neće biti slobodni!
Kroz veo korupcije i suza...
Magisterijum je ustanova koja se boji onog što ne razume!
I okreće se protiv svojih!
"Meta pronađena"
Neka Tvoj slatki gnev bude brz.
Neka Tvoja odmazda bude moćna.
"Meta naciljana"
Neću... Učestvovati u ovome.
Ometate me, dr Kuper?
Neću joj nauditi.
Ne!
Lajra...
"Meta naciljana"
Svemoćni, spasioče Zemlje...
Osvetli nas večnom svetlošću svojom.
Zašto ne ide? Ključ! Ključ!
Mislite da vas Prah može pretvoriti u bogove?
Da vidimo kako ćete bez njega.
Prevod po motivima romana u izdanju IP "Laguna" i prevodu Nenada Dropulića.
MEDIATRANSLATIONS