Kezdetben...
az embernek megadatott a Por ajándéka.
Szikrát gyújtott az elméjében és felszabadította az akaratát.
De ez a szabadság megrontotta az emberiséget,
ezért a Port újra magába szippantja az örök sötétség.
Ami megadatott,
el is vétetik.
Mrs. Coulter? Mi történt? Én...
Árulja el, életben maradt-e a lányom!
Most!
Éppen...
sötétség veszi körül.
Mit jelez?
Lyra?
Lyra!
AZ ÚR SÖTÉT ANYAGAI 3. ÉVAD 6. RÉSZ
A Porszint ingadozik.
Ne! Ne, ne, ne!
Stelmaria, ez az!
Alarbusz átadta az üzenetünket.
Ő az.
Visszatértél. Az jó.
Gyere, ezt nézd!
Emlékszel a kamrára, és hogy milyen hatással volt angyali barátunkra?
Képes volt vonzani
és magába zárni a Port, örökre.
Ez a mélység is hasonló, csak...
olyan méretű, amilyet elképzelni sem tudtam.
Ezt kihasználhatjuk.
Meghalt, Asriel.
Lyra...
halott.
Elmeséljem, hogyan halt meg a lányod, vagy...
inkább tovább bütykölöd a játékaidat?
Ha ez igaz, nagyon sajnálom.
De amit itt viszek véghez,
az elképesztően fontos.
Mindent megváltoztat.
Hogyan, Asriel? Hogyan? Hogyan változtat meg bármit is?
- Nem figyelek. Most nem. - Ezt meg kell hallgatnod.
A Magisztérium bombát alkotott, amely a DNS-e alapján mérte be a lányunkat.
Tegnap megpróbáltuk hatástalanítani.
Lord Roke belehalt.
Ne vádold magad! Te tényleg...
Hidd el, nem magamat vádolom!
Ismertem a technológiát.
Én terveztem.
Megállítottam a detonációt.
De egy fénynyaláb...
belecsapott az intercíziós kamrába és kibiztosította.
Egyenesen Lyra felé küldve a bombát.
Angyali fény volt.
Metatron válasza...
a te csatakiáltásodra.
Ha nem hecceled fel...
Lyra még mindig élne.
Érted?
Elvetted tőlem a lányomat.
Sosem bocsátom meg neked.
Lyra?
Ébredj!
Kelj fel!
Kérlek, térj magadhoz!
Jól vagy?
Azt hiszem.
Ez meg mi volt?
Nem kéne lemenned oda.
Nincs mitől félni.
Asriel, ez meggondolatlanság.
Asriel!
Por.
Meg kell állítanunk valahogy.
Vissza kell hoznunk a Srafot.
Régen egyenletes és lassú volt a folyása,
de most mintha kiáradna.
Kiözönlik ebből a világból...
valamiféle...
semmi felé.
Mintha a fák erőlködnének.
Mintha próbálnák felfogni az árt.
Sraf nélkül nem maradunk életben.
Nem tudom, hogyan segíthetek.
Több időre lenne szükségünk.
Mi hír Sergitől?
Felderíti a környéket. Hívtam Serafinát.
Jól van. Stabilizáljuk a területet.
- Ruta! - Sergi az. Fájdalmai vannak.
Nem hall engem. Én...
Jól van, maradjon vele!
Nem tudom megállítani.
A sötétség magához szólítja.
Jaj, ne!
Ellen tud állni neki!
Nem bírok.
Nem megy.
Yambe-Akka.
Ne!
Ruta!
- Lee? - Lyra!
Jól vagy? Micsoda robbanás!
A lények okozhatták?
Nem, ez sokkal erősebb volt.
Soha nem tapasztaltam még ilyet.
Azért történt, mert idejöttünk?
Szerinted a mi hibánk?
Nem maradhatunk itt. Haladnunk kell.
Ki kell juttatnunk ezeket az embereket.
Erre!
Lyra! Felfelé megy.
Előre, emberek!
- Jól vagy? - Igen, és te?
Én is.
A robbanás kettétépte ezt a világot.
Lyra. Hé, Lyra!
Nem széles. Átugorhatjuk.
- Nekik is menni fog? - Ha muszáj.
Vajon mi történne, ha beleesnénk?
Ne! Vissza!
Azért követnek, mert azt hiszik, tudjuk, hová tartunk.
Azt hiszik, kivezetem őket. Mi lesz, ha nem?
Ha bent ragadunk, mert nem működik a kés?
Nézz rám! Nézz rám! Nézz rám!
Hé, hé!
Semmi baj. Kijutunk.
Csak ez a szakadék...
Én is érzem. Nézz rám!
Figyelj!
- Én jövök. - Nem, én.
- Menni fog. - Nekem is.
Jöttök?
Will?
Asriel!
Ogunwe, ez az!
A mélység megjelenése háborús cselekmény.
Ruta daimónját, Sergit azért rántotta le, mert Porból van.
- Ahogy az angyalok is. - Figyeljen!
Arra kért, hogy vakon bízzunk magában, sutba dobva saját hitünket.
És most Ruta királynő halott.
Én átlátok a veszteségen. Ébresztő!
Ez nem kudarc, hanem ajándék, a fenébe is!
Állj! Vissza! Vissza!
Vissza!
Ki maga?
Serafina Pekkala, az Enara-tavi boszorkányok királynője.
Azonnal árulják el, mi történt a nővéremmel!
Ne lőjenek!
Serafina Pekkala királynő, üdv a köztársaságban!
Tájékoztatom, hogy Ruta Skadi a szövetségesünk volt,
lázadásunk értékes résztvevője.
Hallottam, ahogy a halálát hívja.
Mély sötétség jelenlétét érezte.
És aztán elment. Sajnálom.
Mégis érzem a jelenlétét.
Fájdalmas, de Ruta nem a halálát lelte,
hanem rosszabbat.
A mélység a multiverzum szakadéka,
amely kiszívja a Port a világok közötti térbe.
Láttam, ahogy a daimónja, Sergi lezuhan.
Hiszem, hogy nincs az a lény, legyen hús-vér vagy Por,
amely visszatérhetne a sötétjéből.
Akkor sosem lel békére?
A lelke egy része örökre zuhanni fog.
Végtelen köztesség.
Láttam a hasadékot, amikor idefelé repültem.
Minden világot átszakít, amelyet érintettem.
- Ez a maga műve. - Nem.
Arrogáns! Olyan erőkkel játszadozik, amelyeket fel sem fog!
Fegyvert le!
Rendelkezzék velem! Tegyen velem, amit akar!
De tudnia kell,
én is éppúgy fájlalom Ruta Skadi királynő elvesztését, mint maga.
Úgy véljük, Metatron tette.
Ez volt a válasza a provokációnkra.
Most már ránk figyel. Rám fog támadni.
Ha bosszút állna a nővéréért,
akkor arra csak mellettem nyílik alkalma.
- Ocsmány férgek. - Láttunk rosszabbat is.
Emlékszel, mikor megmentettük a gyerekeket?
Iorekkel bezsúfolódtunk Lee léghajójába, és elrepültünk.
- Lorek páncélos medve. - Tudom. Találkoztunk.
- De léghajóban nehéz elképzelni. - Nem akármilyen hajó volt az!
Valódi szépség.
Az bizony.
Roger, te rettegtél a repüléstől.
Nem is.
Csak, amikor a szirti rémek megtámadtak.
Az éjszaka közepe volt. Rogerrel mélyen aludtunk.
Én igazából őrködtem.
Egyszer csak, a semmiből ránk támadtak azok a lények.
Lee lőtte őket, Iorek bömbölt...
Te meg kiestél.
Meséltem a kerge sámánról, aki szendviccsel kínált?
Ogunwe parancsnok, hol van a...
Szándékjárgány?
Indulnék.
Sajnos nem engedhetem el a tanács beleegyezése nélkül.
Ugyan már! Ne alakoskodjunk!
Itt csak Asriel szavazata számít,
és őt csak a saját érdeke hajtja. Kövesse a példáját!
Én nem hasonlítok magukra.
Mást képviselek, nem a saját érdekemet.
Mi történt?
Lyra meghalt.
Részvétem.
Asriel nem mondta.
Megkapom a járművet vagy sem?
Asriel elrepült vele északra.
Sajnálom.
Gyere!
Hová...?
Az apádat keresed.
Mennyi esély van rá?
Őket megtaláltuk.
Pedig azt hittük, lehetetlen.
Csak szeretném tudni, hogy kitalál, mielőtt elmegyünk Asrielhez.
Küldhetünk üzenetet, hogy adják tovább.
- Mi a neve? - John Parry.
John Parry?
John Parry.
Jopari.
Több néven ismerik. Mesélt rólad.
Te vagy a sámán fia.
- Ismeri? - Igen, ismerem.
Nehéz rálelni. Majd belegárgyultam, de megérte.
Mázlid van, talán ide tudom hívni.
Nem ígérek semmit, de egy próbát megér.
Menjetek előre, beérlek titeket!
Biztos vagy ebben?
Érvekkel meg lehet győzni.
Lorek király!
Fegyvertelen vagyok.
Ha megölne, az nem lenne lovagias.
Sajnálom, hogy így megrongálták a földjét a tetteim.
A medvéim éheznek, mert lyukat ütöttél az egekbe!
Lorek király, ez rosszabb lesz, ha a háborút nem mi nyerjük.
Egy okot mondj, miért ne öljelek meg!
Aranyszájú Lyra!
Miért veszed a szádra a nevét?
Te adtál neki újat.
Szeretted.
Mesélj róla!
Ő minden, ami te nem vagy.
Talán jobban meg kellett volna ismernem.
De elment.
És ha most megölsz, nem lesz, aki megbosszulja.
Nem érted.
Lyra a holtak országába ment.
- A holtak...? - Igen.
De élve sétált be oda.
Hogyan?
A késsel.
- A kés eltört. - Megjavítottam.
A barátja, Roger után ment.
A konyhai kisinas.
Egy újabb ok, hogy megöljelek!
Várjon, várjon!
Ha a halálunk után a Fennhatóság bírálja el,
hogy a pokolba vagy a mennybe jutunk-e, melyikben van Lyra?
Egyikben sem.
Lélektelen hely az,
ahová a holtak jutnak, és sosem menekülnek.
Örök börtön?
De hisz...
a lányom szöktetésre készül.
Lyra...
Lyra!
Ogunwe szólt Lyráról.
Őszintén sajnálom.
Egyszer megkínoztam egy boszorkáját.
Tudom, ki maga.
Megcsonkítottam.
Kitéptem a felhőfenyőgallyát.
Tudja, rettenetesen szenvedett.
Ordított.
Halálért könyörgött.
Tudom, mire próbál rávenni.
Gyerünk!
Tegye meg!
Tudom, hogy akarja.
Tegye meg érte! A nővéréért.
Ne merje őt említeni!
Mi a baj?
Mitől tart?
A másik boszorkány megtette volna. Nem habozott volna.
Én nem vagyok Ruta.
És nem teszem meg.
Ha haragból nem is tenné,
kérem, tegye meg könyörületből!
Az én szívem is nehéz.
Nem tudom felfogni.
Semmi értelme.
A szeretet felfoghatatlan módokon érzékenyít bennünket.
Én nem szerettem Lyrát.
Nem voltam rá képes.
Alkalmatlan voltam rá. Túl torz.
Még a daimónom is elutasít.
Ahogy most érez, az a bizonyíték, hogy szerette.
Jobban átérzem, mint hinné.
Én a fiamat vesztettem el...
nagyon régen.
Lyra adott újra reményt.
Megváltoztatta volna a világot,
legyőzi a halált, és Évává lesz.
De ez már nem fog megtörténni.
Tudja, amikor először hallottam a jóslatot, megrémített.
Miért?
Mert mindig úgy tanították, hogy Éva...
szégyenteljes bűnt követett el.
A Magisztérium szerint a bűnbeesés szülte a bűnt,
mert félnek az ismeretlentől.
Éva csak annyit tett, hogy mert tapasztalni.
Ez bátor tett volt,
és gyönyörű.
Maga egy szörnyeteg volt.
Látja, hogyan hatott magára a tapasztalat?
A szeretet műve.
Megváltoztatta.
- Jól vagy? - Igen.
Azt hittem, véged.
Én is.
Megmentett.
Elnézést!
Szeretnék adni valamit, hálám jeléül.
Mit?
Egy nevet.
Nevet nem lehet csak úgy adni.
Én is úgy kaptam.
Egy barátomtól.
Kecses Szárnyú.
Ha tetszik.
Most már nem veheted vissza!
Elmondanád, kérlek,
Kecses Szárnyú...
Jó irányba tartunk?
A legmagasabb pontra kell feljutnunk.
Arra!
Köszönjük.
Nem tudjátok elmesélni a nevem történetét,
ha nem juttok ki.
Szereted a történeteket, ugye?
Az igaz történeteket.
Az igaz történetek táplálnak.
Laktatóak.
Eddig azt hittük, csak hazugság és gonoszság létezik.
Ha azok, akik követnek,
elmesélnek mindent, amit láttak, mindent, ami igaz,
idevezetitek őket, hogy kiszabadulhassanak?
Ne hazudj!
Nem hazudok.
Megegyeztünk?
A rabok biztonsággal kijutnak, a történeteikért cserébe?
A hazugok nem jutnak át.
Semmi baj, segítenek!
Csak meséljetek nekik!
Történeteket az életetekről!
És kivezetnek benneteket.
Meséljetek nekik!
- Erre! - Meséljetek nekik!
Ez zseniális húzás volt.
Marisa?
Lyra él.
Szabad akaratából ment a holtak országába, hogy megmentse a kisinast.
Ne csináld!
- Csak a bűntudat beszél belőled. - Az valamiféle purgatórium, börtön.
A késsel vágtak utat oda.
De láttam, ahogy eltörik.
Lorek Byrnison összekovácsolta.
Ő maga mondta.
Logikus.
A Fennhatóság pokollal meg mennyel nyom el,
de az is hazugság. Csak a purgatórium létezik.
Nem érdekelnek az elméleteid.
Van bizonyítékod?
Te is tudod, hogy a páncélos medvék képtelenek hazudni.
Marisa! Lyra él.
Ne hazudj!
- Ezt ne! - Életben van.
És idejön, amint kiszabadította a barátját, Rogert.
Kérlek!
A szívem nem bírná el.
Magad mondtad, hogy különleges lány.
Kiszabadít egy lelket...
a holtak országából.
A boszorkányok jóslata.
Két dolgot hisznek Lyráról. Hogy ő Éva,
és hogy legyőzi a halált.
Éppen ezt teszi.
A prófécia igaz.
Segítenünk kell neki, Asriel.
William!
Vártunk téged.
Valaki látni szeretne.
Hát itt vagy!
Nem tettem meg, amit kértél.
Nem vittem a kést Asrielhez.
Azt mondtad, harcos vagyok.
Hogy ez a természetem.
De szerintem tévedtél.
Gyűlölök harcolni.
Nem az vagyok, akinek elképzeltél.
Nem.
Nem, hanem sokkal több.
Rendben lesz.
Szerencsés, hogy te aggódsz érte.
Hát, nem tudom.
Azt a lényt is megszelídítetted.
Mindig is olyan...
bátor voltál.
Inkább vakmerő.
A történetek szelídítették meg.
A mi történeteink.
Sok közös emlékünk van.
Igaz.
Mindvégig...
azt hittem...
hogy ha megtaláljuk egymást,
akkor együtt térünk vissza Oxfordba.
Én is azt hittem.
Szerinted mi lesz, ha kijutunk?
Nem tudom.
De kikerülünk erről a szörnyű helyről.
Nem ugyanott fogunk kilyukadni.
Mindig is bátornak gondoltalak.
Sokkal bátrabbnak nálam.
Felfogtad, mennyire elképesztő, hogy eljutottál ide?
Nem egyedül.
Lyra ötlete volt.
Igen, a lány...
Éva.
Hallottam róla.
Ti ketten felszabadítotok bennünket.
Nem tudom, képes vagyok-e rá.
Olyan fáradt vagyok, fáj a szívem...
Mert eltávolodtál a daimónodtól.
A világok közti elválás meggyengíti a kapcsolatotokat, Will.
Vágyik utánad.
- Honnan tudod? - Elvezettem Asriel köztársaságába.
Amint szabadon ereszted a szellemeket,
vágj ablakot és keresd meg, Will! Sérülékeny.
- Ígérd meg! - Úgy lesz, esküszöm.
Helyes.
Will, figyelj rám!
Ne próbálj olyan világban élni, ami nem a tiéd!
Bármennyire is csábító.
Te meg a daimónod... nem élnétek túl.
Te túlélted.
Éreztem a hatását. Mintha sajogtam volna, állandóan.
Ne kövesd el ugyanezt a hibát!
Teljes életet érdemelsz,
édesanyáddal.
És veled mi lesz?
Ami az összes itt ragadt lélekkel.
Szabad leszek.
Újra kapcsolódom minden élőlényhez.
Hála neked.
Nem tudok újra elbúcsúzni tőled.
Nem is kell.
Olyan büszke vagyok rád, William!
Menj!
Jól vagy?
Igen, jól.
Tovább kell mennünk.
A holtak országába nem léphet be daimón.
Ha Lyra ott van, Pantalaimon valahol idefent lesz.
Lyra és Pan elváltak?
Akkor sebezhetőek, egyesítenünk kell őket.
Küldök egy regimentet a keresésükre.
Ne! Csak rájuk terelné a figyelmet. Hadd küldjem Kaisát!
Azonnal szól, ha hírt kap?
Ha ez igaz, akkor Lyra felszabadítja a halottakat.
Ő meg Will valami egészen elképesztőt visznek véghez.
Ez jóval meghaladja a forradalmát.
Lyrára koncentráljanak! Ne hagyják cserben!
Nem tudunk továbbmenni.
Megérkeztünk.
Gyerünk!
Teremtette!
Ez a paradicsom.
Mi történik, amikor kilépünk?
Apám azt mondta, szabadok lesztek.
Köddé váltok, de odakint,
összeolvadva mindennel, ami él.
Én megyek elsőnek.
Úgy fogsz hiányozni!
Rendben leszel.
Tudom.
Megmentetted a legjobb barátodat.
Amikor visszamész a Jordanbe,
mássz fel a tetőre a kedvemért!
- Jó. - Jó.
Készen állok.
Az összes sejtem alig várja, hogy egyesüljön a világmindenséggel.
Hé, erre semmi szükség!
Nincs baj.
Köszönöm.
Uram!
Vigyázzatok egymásra ti ketten!
Újra együtt leszek az én Hesteremmel.
Meséljetek nekik!
Meséljetek nekik! Meséljetek nekik!
Meséljetek nekik!
Meséljetek nekik! Meséljetek nekik!
Ha meséltek nekik...
Ha meséltek nekik... Ha meséltek nekik...
Nem kell félnetek.
Ha meséltek nekik...
Lyra él.
Leülhetek?
Fáj, amikor elválunk.
Csak tettetem, hogy nem.
Amikor először küldtelek el...
Az szörnyű volt.
Nem tudom, miért csinálom.
Először azt hittem, kíváncsiság...
De most már valami más.
Így nem érzem, amit nem tudok elviselni.
Mindig azt hittem, én vagyok az erős.
De tévedtem.
Te voltál az, mindvégig.
Úgy sajnálom!
Kérlek, térj vissza hozzám!
Itt az idő.
Az első jóslat beteljesült.
A lány és a fiú sikerrel teljesítették a küldetésüket.
Asriel! Hallod ezt?
Ez Xaphania.
Will és Lyra kiszabadították a holtakat a börtönükből.
Mindet?
Metatron purgatóriumának befellegzett.
A hatalma meggyengült.
Úgyhogy minden erejével támadni fog.
A végső lázadás elkezdődött.
A felirat Borbás Mária és N. Kiss Zsuzsa
műfordításának felhasználásával készült.
Magyar szöveg: Terray Magdolna Iyuno