Gremo!
Gospod, kondenzatorji so nared.
Dobro. Odpeljite jih k breznu.
Gora oblakov je vse bliže. Zdaj je vse odvisno od Lyre.
Če bo Eva spet preživela padec, bodo vsi svetovi osvobojeni.
Če pa bo Metatronu uspelo nadzorovati otroka
ali njuna daemona, bo prihodnost njegova. Za vedno.
Življenje sem posvetil znanosti in iskanju resnice.
Prisegal sem, da so prerokbe le zgodbice za nadzor lahkovernih.
Zdaj pa moram priznati resničnost te prerokbe.
Očitno je uspeh našega upora
odvisen od tega, ali bo najina hči preživela.
Zato bomo spremenili načrt. Ni nam treba zmagati.
Le deklico in fanta moramo varovati pred Metatronovimi silami,
dokler ne najdeta svojih daemonov,
pobegneta na varen svet in padeta.
Sporočila vam bom, ko bo nosec noža izrezal prehod.
Duh zazna nož. - Civilisti so v že zaklonišču pod bazo.
Naše človeške enote bomo postavili na obod.
Kais išče njuna daemona. Ko ju najde, bom šla k njima.
Ju boste pripeljali sem? -Sem? Medtem ko je nad nami Gora oblakov?
Ta zgradba lahko prenese angelsko silo.
Kako lahko veš, s čim bo Metatron napadel?
Pripravljen sem nanj.
NJEGOVA TEMNA TVAR
V ta svet bi lahko šla. Sončen je in lepo diši.
Ne moreva.
Že vem. Svoja daemona morava najti, kajne?
Če izrežem prehod v svet Republike in ju najdem,
greš lahko v ta lepi svet, jaz pa pridem za tabo.
Bi se me rad znebil? -Ne. Samo omogočil bi ti rad, da greš tja.
Pravkar si rekla, da si to želiš.
Tako daleč sva prišla, pa še vedno ne razumeš.
V tem sva skupaj.
Očitno te načrt ne prepriča. Poglej.
S kondenzatorji v breznu bom izkoristil tok Prahu.
Mehanizem je preprost, a ko bom aktiviral detonator,
bodo jedra trčila skupaj in sprožila silovito eksplozijo.
Po mojem bo dovolj močna, da uniči Goro oblakov.
Šel bom tja in poskrbel,
da se bo Metatronov dom zrušil, on pa bo končal v breznu.
Kako naj bi to dosegel?
Z golimi rokami.
Angeli nam zavidajo, Marisa.
Zavidajo nam naše meso in kri. Naše kratko, a polno življenje.
Telo je močnejše od duha. -Po mojem o tem ne moreš biti prepričan.
Veš, o čem sem bil nekdaj prepričan?
Da sem rojen, da bi spremenil svet.
Zdaj pa je videti, da je to usojeno storiti nekomu drugemu.
Tej deklici nisem dal ničesar.
A lahko ji dam vsaj malo časa.
To bi naredil zanjo?
Ne samo zanjo.
Če ga zrinem v brezno,
boš ti sprožila napravo?
Tudi če ga zrineš v brezno...
Saj ti je jasno, da spodaj ni samo smrt?
Večna pozaba je.
Vprašaj me, karkoli hočeš.
Obsojeni smo na propad, kajne?
Kljub Asrielovim načrtom nimamo pojma, s čim se bomo spopadli.
Dajmo! Tako veliko vidite, a tako malo poveste.
Prosim.
Povejte mi, kako se bo to končalo. - Ni mi treba.
Odločili ste se že.
Mi tako zlahka berete misli?
Vaša ljubezen do Lyre je vaša odrešitev in vaš konec.
Ko mislite nanjo, vas berem kot odsev na mirni gladini.
Neverjetno moč imate,
da zatajite najboljše v sebi.
Ko bo napočil tisti trenutek, jo izkoristite.
Metatron je videc.
Smrtnik, ki se ni soočil s svojo temo,
je pred njim nemočen kot otrok.
Potem mu Asriel ne bo kos.
Torej smo res obsojeni na propad.
Nekateri boste danes umrli.
Avtoriteta hoče, da se tega bojite.
Zakaj se ne bi? Vsi smo smrtniki.
Naj živimo tri leta ali tristo,
je naš čas na tem svetu omejen. Zato trepetamo.
Trepetamo pred tiranskim oblastnikom, ki si pravi Stvarnik.
Govori nam, da neubogljive čaka pekel,
raj pa je namenjen le ubogljivim.
To je laž!
Laž, ki nam preprečuje, da bi živeli polno.
Danes mu imamo priložnost reči,
da je naše življenje prelepo in dragoceno,
da imamo pravico izkusiti vse, kar ponuja, brez strahu pred kaznijo.
Kajti če se ne bomo borili do konca, bomo izgubili vse.
Zato boste nekateri danes umrli.
A po zaslugi moje hčere...
Po Lyrini zaslugi se vam ni več treba bati te usode.
Od danes smrt ni več konec, temveč je potovanje nazaj v življenje.
Zato nas od danes Avtoriteta nima več v oblasti.
Danes se življenje sooča s smrtjo in naša svetloba sije skozi temo.
Danes mu bomo povedali, da bodo naši otroci okusili raj.
A spoznali ga bodo tu spodaj, na Zemlji.
Danes smo svobodni!
Svobodni smo! Svobodni smo!
Svobodni smo!
Nebeško kraljestvo je tu.
Torej ga zrušimo.
Vesel sem, da nam ni treba zmagati.
Torej ni nujno slabo, če nisi izbrani.
Si pripravljena? -Ja.
Ne more biti huje od dežele mrtvih.
Vsi so na svojih položajih.
Tu sta.
Na jugu, kjer se gore dvignejo iz ravnine. -V napad!
Ogunwe, oglasite se. Napočil je čas. Pojdite na južni rob. -Prejeto.
Na greben gremo.
Kako bova v tem našla Pana? - Vsaj v istem svetu sva kot onadva.
Pan in tvoj daemon sta skupaj, čuvata drug drugega.
Greva naprej.
Potrebujemo te. - Gre za Lyro?
Metatron je nad nas poslal jedce daemonov.
Vsa bitja izrablja za boj proti nam.
Na moj ukaz!
Streljaj!
Pridite k meni!
Pridi.
Našel sem Pantalaimona.
Spusti nož!
Ti si Will, ti pa Lyra. - Kdo ste?
Poveljnik Ogunwe. Zaščitit sem vaju prišel.
Peljal vaju bom v Asrielov tabor.
Izrezal bom prehod. - Ne! Ne uporabi noža.
Storil bo, kar hoče.
Vidita tiste angele? Ko uporabiš nož, to zaznajo.
Vedo, da sta ločena od svojih daemonov, zato ju bodo napadli.
Stran moramo. Tu ni varno. Za mano.
Lahko mi zaupata.
Hitro.
Pantalaimon?
Strašno si trpel. A moraš spet k Lyri. V hudi nevarnosti sta.
Zapustila sta naju. -Vem.
A sta se vrnila po vaju.
Pohiteti moramo. Mi bosta zaupala?
Spremenita se v ptici.
Vas je poslal moj oče?
Tiho. V kritje.
Mu zaupate? Ne bi mu smeli.
Ljudi izkorišča. - Vem samo, da je ponosen nate.
Ni. -Slišal sem, kako te je hvalil vpričo stotin svojih vojakov.
Ne vem, zakaj je to naredil.
Dajmo, naprej moramo. Držita se me.
Daj mi moč, da obvarujem daemona. Skrij ju pred očmi angelov.
Obkoljeni smo.
Bližajo se. Sem, hitro.
Hitro! Na položaje!
Luči!
Dol!
Ščitite mi hrbet!
Tecita k stolpu! Takoj! Jaz jih bom zadržal.
Bežita!
Založite se z orožjem in strelivom! Takoj!
Pogumni vojak, pridruži se mi.
Služi mi.
Heretiki ne morejo v raj. Samo v temo in samoto.
Tvoje edino upanje za odrešitev sem.
Kdo si? Kdo je to?
Tisti, ki te je ustvaril. Tisti, ki te bo uničil.
Samo krepostni se bodo izognili prekletstvu.
Heretiki morajo biti kaznovani.
Pobij moje sovražnike, pa ti bo vse odpuščeno.
Če se mi boš uprl, boš preklet.
Tvoje edino upanje za odrešitev sem, heretik.
Pokaži se mi.
Zanimiva si.
Vsekakor si...
Nenavadna.
Obséne si obvladala, kot bi bile tvoje igrače.
Pridruži se mi.
Veš, kaj moraš narediti.
Kaj vraga počne?
Stelmaria? Stelmaria?
Marisa?
Veliki regent, želim ti služiti.
Nikomur ne želiš služiti, razen sebi.
Brezno vsega slabega si.
Ne laži mi.
Iščemo samo tisto, za kar smo prikrajšani.
Kdo ste bili vi, preden ste prišli na oblast?
Niste tudi vi hrepeneli po njej?
Bil sem...
Človek.
Neusmiljen, a nepopoln.
Precej podoben tebi.
Pravijo, da duh zavida telesu.
Zakaj bi vam zavidal šibkost?
Telo je ranljivo.
Njegova moč je primitivna.
Telo ima svoje užitke.
To ti gre odlično od rok, kajne?
Nič čudnega, da zlahka omrežiš smrtnike.
Zakaj si me priklicala? In ne laži, sicer utrnem tvoje življenje kot svečo.
Radovedna sem bila.
Hotela sem vas spoznati.
Tu sem!
Človeška ošabnost.
Misliš, da se lahko boriš proti sami naravi?
Pridi in dokaži, da se motim.
Edinstveni lord Asriel,
ki se vojskuje z nebesi, ne upa pa se soočiti s sabo.
Poglej se. Povsem sam si.
Česa se tako bojiš?
Že razumem. Lastni hčeri zavidaš.
Morda.
Ampak tebe se ne bojim!
Lažeš.
Sooči se s samim sabo.
Tu si, ker sem te izbral.
Na mojo željo bi lahko presegla svojo človeško pojavo.
Nikoli več se ne bi ponižala ali se sramovala svoje moči.
Ukazovala bi multivesolju.
Kaj mi ponujate? -Nesmrtnost.
V preteklosti so redki izbranci postali angeli.
To se ni zgodilo že tisočletja.
Od človekovega padca.
Na Evo si pomislila. Zanimivo.
Nekaj poskušaš skriti pred mano.
Vidim navezanost.
Šibkost, obžalovanje.
Sram. Ljubezen.
Tvoja hči Lyra.
Ja.
Res je, rada jo imam.
Rada jo imam. In tega ne prenesem.
Bi rad pred smrtjo kaj prosil svojega Stvarnika?
Nisi Stvarnik. Še Avtoriteta nisi.
Samo skrivaš se za njim, kot se zdaj pred mano!
V vseh stvareh sem.
Ne moreš doumeti, kaj sem.
Lahko. Angel si, prej pa si bil človek, imenovan Henoh.
Kakorkoli, samo nekdo si pač.
Kako zlahka zakrvaviš.
Mislil si, da boš osvobodil vse svetove.
A prej ko sprejmeš poraz, prej lahko to končava.
Tvoje dežele mrtvih ni več.
Če me ubiješ, boš zgolj osvobodil mojo dušo.
Ne bo dovolj, da me samo ubiješ.
Ko te bom ubil,
se te nihče ne bo spominjal.
Mislim, da sva blizu. Čutim Pana.
Zaradi nje se počutim šibko.
Kar nisem.
Ko me gleda, vidim samo prezir.
Postanem nemočna in željna ljubezni.
Hočem, da ta občutek izgine.
Odreci se mu. - Kako? -Spusti jo.
Povsem sam si. Nikomur ni mar zate.
Marisi je.
Tu je, kajne?
Osvobodi se. - Kako? Ona je del mene.
Marisa!
Vidim ti v srce. Vidim, da si sposobna take izdaje.
Ja.
Sem.
Sem. -Še vedno jo ljubiš.
Ko bi le vedel, kako te prezira.
Vsak hip te bo izdala. - Ne, nikoli.
Ljubim jo.
Lahko vam dam Lyro.
Nikoli me ne bi izdala.
Lahko vam dam Asriela.
Obvarovati jo hoče.
Ni mi ga treba dati. Sem ga že zlomil.
Pokažite mi.
Poglej ga.
Ve, da je poražen.
Da je z njim konec. - Čakajte.
Naj vidi moj obraz.
Naj vidi, kaj sem naredila.
Marisa, nikar...
Ostanita tu in se skrijta. Samo še malo.
Lyro in Willa bom poslala k vama.
Avtoriteta nam je ukazal pobiti vse heretike! Sam greh vas je!
Avtoriteta vas bo kaznoval! Molite!
Heretiki! - Vsi na kolena!
Molite k Avtoriteti!
Kaj se dogaja?
Vojaki napadajo drug drugega.
Serafina. - Vajina daemona sta v stolpu.
Peljita ju na varen svet. Našla vaju bom, kjerkoli bosta.
Pojdita!
Kako se počutiš, Asriel?
Tvoj otrok se te je odrekel,
zdaj pa te je še izdala ženska, ki jo ljubiš.
Pan!
Pan, prihajava!
Torej si le prišla.
Will.
Kako si lahko prenesla, da si me pustila samega?
Marisa, nikar...
Skupaj morava biti.
Prosim.
Izrezal bom prehod na varno.
Glej, Asriel.
To je tvoja usoda.
Nosec noža je v tem svetu.
Z vajino hčerko je.
Pojdita, našla vaju bova.
Za Lyro.
Oblak je izginil.
Popolnoma.
Vojne je konec. -Asriel je zmagal. - Mislim, da je.
Čutiš to?
Nekdo je notri.
Poskusil ga bom spraviti ven.
Machi! Aria!
Lahko zdaj greva? Rada bi šla k Panu.
Imena po prevodu Jakoba J. Kende Založba Mladinska knjiga
MEDIATRANSLATIONS