NJEGOVA MRAČNA GRAÐA
Pane?
Jesi li ih vidjela? -Nisam.
Jesi li dobro? -Nisam siguran.
Poslije svega što smo prošli našli smo se ovdje.
Čini se nestvarnim.
Da...
U tornju je dæmon moje majke... nestao preda mnom.
Mislim da je mrtva.
Trebalo bi mi laknuti.
Ne razumijem mnogo stvari o svojim roditeljima. -Recimo?
Zašto mi nisu rekli istinu.
Zašto su činili tako užasne stvari.
Zašto je 13 g. nisam zanimala pa se naglo zainteresirala.
Zašto su me ostavili.
Dok sam mislila da mi je Asriel stric, obožavala sam ga.
A zatim sam ga zamrzila.
Sada mu ne mogu oprostiti, ali...
Ne mrzim ga.
Dobio je rat.
A mi možemo biti ovdje pa...
Osjećam da ga više nema.
Što znači da sam sama.
Nisi.
Što je? -Ništa.
Drago mi je što si se oprala jer stalno zaudaraš.
Ne čini se kao da joj nedostajem.
Čini se da je dobro.
Bit će mnogo bolje kad te vidi.
Sjeti se kako će dobro biti kad opet budemo s njima. Blizu.
Što ako ne bude isto? Što ako nikada ne bude?
Lyra te voli. Napokon smo u istome svijetu.
Ovdje smo sigurni.
To nisu oni, zar ne? - Nisu. Znao bi da jesu.
Kaže da su naši dæmoni na sigurnome.
Ali da se trebamo sastati s nekim drugim.
Pan je ovdje.
Kao kad smo se skrivali u Jordanu.
Ne znam gdje je točno, ali osjećam da je blizu.
Ne osjećam se rastrgano.
I znam da je siguran.
Slušaj.
Što je to?
Voze se na kotačima!
Djevojčica i dječak.
Zdravo. -Dođite posjetiti Mary.
Mislim da želi da pođemo za njom.
Doktorice Malone! -Lyra...
Rečeno mi je da vas pronađem. - Znala sam da ću te opet vidjeti.
Bože! Vidi je! Bok. -Bok.
Napatili ste se. - Drago mi je. -Također.
Atal, hvala. Kako ste dospjeli ovamo? Uđite. Jeste li gladni?
Bezbožne zvijeri.
Imaju manje Srafa nego ti.
Kad će im doći? -Ne znam.
Nemaju mahune, jadnici.
Atal je prelijepa. Nikada nisam vidjela ništa slično.
Prije godinu dana ovo bi me zaprepastilo...
Ali nije luđe od medvjeda koji govore i anđela.
Sigurno vas sve ovo pomalo zbunjuje. Mene sigurno jest.
Bili smo posvuda, ali mislim da mi je ovo najdraži svijet.
U nekoliko mjeseci ovdje naučila sam više nego u desetljećima.
Atal me mnogočemu poučila. - Na primjer?
Da trebam vjerovati instinktima.
Da stabla treba poštovati.
Kako se stabla mogu poštovati?
Za početak, ne treba pretpostaviti da si bolji od njih.
Mi ljudi glupo mislimo da smo vrhunac evolucije,
ali griješimo u mnogim stvarima.
Ujutro ću vam nešto pokazati.
Je li to ono što mislim da jest?
Odgovor na pitanje koje si mi postavila u Oxfordu.
Sjećaš li se? Je li Prah grijeh?
Tvoj Prah, moje sjenočestice, ovdje ih zovu Sraf.
Ali sve je to isto.
To je iskra koja znači da smo živi, to je svijest.
Onda Prah nije grijeh.
Dobar je ili loš koliko smo mi dobri ili loši.
Zašto je oko vas više Praha nego oko Lyre?
Tako je i s Mulefama. Dolazi s godinama, s iskustvom.
Nevjerojatno.
Kako ste to napravili? - Ključno je ulje iz mahuna.
Upijaju ga pa zato vide Sraf.
Evoluirali su sa stablima, u savršenoj simbiozi.
Sve je bilo u ravnoteži, a zatim se nešto promijenilo.
Da ti srce prepukne, zar ne?
Stabla umiru. - Je li to nekakva bolest?
Ne, zato što Prah nestaje.
Istječe iz ovoga svijeta.
Misli, mašta, osjećaji, sve odlazi.
Ovo predivno mjesto gdje su bića daleko bolja i mudrija od nas
jednostavno umire.
Što bi ga moglo spasiti?
Neki način da privučemo Prah natrag.
Teorijski, Prah privlači misao, kreativnost pa...
Možda neko veliko otkriće.
Atal kaže da ne mogu do rješenja razmišljanjem, ali...
Ne mogu si pomoći.
Ti dæmoni... Što točno tražimo?
Pa... izgledaju kao životinje.
Ali mijenjaju se ovisno o tome kako se osjećaš.
Kada Pan postane gorska kuna, znate da ste je razljutili.
Ali dio su vas. -Will je mislio da ga nema.
Zato što je iz vašega svijeta. Ali ima. Imate i vi.
Još nisam potpuno shvatio.
Ništa me više ne iznenađuje.
Cijelo je ovo putovanje bilo izvanredno.
Morala sam staviti na stranu sve što sam mislila da znam.
Ali vjerujete u dušu, zar ne? Bili ste časna sestra.
Bili ste časna sestra? Prava časna? Iz našeg svijeta?
Ima ih još u našem svijetu. -Zašto više niste?
Mnogo stvari, sve odjedanput.
Mary, pričaj im priče.
Bila sam na konferenciji u Lisabonu.
Predstavljala sam rad iz fizike čestica.
Moj je red podupirao moju akademsku karijeru.
Prvi sam put bila u inozemstvu i sve je jako dobro prošlo.
Slavili smo pa sam se valjda osjetila malo odvažnije.
Do toga trenutka nisam osjećala da mi nešto nedostaje u životu.
A tada sam upoznala nekoga.
Nije bila kao ostali znanstvenici.
Nije morala svima pokazivati koliko zna.
Bilo je lako razgovarati s njom.
I počela sam joj govoriti stvari za koje nisam mislila da moram.
I to je otvorilo cijeli svijet mogućnosti...
I osjećaja koje dotad nisam iskusila.
Zatim mi je dala neku bademastu slasticu.
Čim sam je kušala, preplavilo me sjećanje.
I shvatila sam da sam već tako osjećala...
Davno, dok sam bila u osnovnoj školi.
Te leptiriće u trbuhu...
Tu čežnju da budem blizu nekomu.
Mislim da sam se prije previše bojala da bih to priznala.
Ali tada to nisam željela zaboraviti.
Znala sam da se ne mogu vratiti u samostan.
Nisam mogla podnijeti pomisao
da ću živjeti, a više se nikada neću osjećati toliko živom.
I zapitala sam se: "Hoću li ikomu pomoći ako se vratim u svoj hotel,
pomolim se i obećam da se više nikada neću dovesti u napast?"
I došao mi je odgovor.
"Ne. To nikomu neće pomoći."
I shvatila sam da nema nikoga
tko će me nagraditi zato što sam dobra curica
ni tko će me kazniti zato što sam zločesta.
Nije bilo nikoga.
I to me... Oslobodilo.
Bilo je malo samotno,
ali znala sam da želim iskusiti sve što svijet nudi.
Željela sam iskusiti ljubav. - I jeste li?
Jesam. -Jeste li se bojali? - Umirala sam od straha.
Riskirala sam sve i bila sigurna da će me odbiti,
ali... Isplatilo se.
Rijetko je. Kad se dogodi, kad je osjetiš, moraš je zgrabiti.
Čudno, zar ne?
Jedan trenutak.
Samo mi je ponudila slasticu i to mi je promijenilo život.
Prvi sam put nešto činila cijelom svojom naravi.
Ne samo dijelom.
Gdje si, Pane?
Želim razgovarati s tobom o mnogo stvari.
Eva bijaše slaba tijela i uma.
Prevari je lukavstvo zmijina jezika.
Mi ćemo odrezati taj jezik. Mi ćemo...
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Donijela sam vam nešto za jelo. - Hvala.
'Jutro.
Kanila sam ići s Atal, ali mogu vam pomoći u potrazi za dæmonima.
Mislim da ne treba. Moći ćemo sami. -Da, moći ćemo sami.
Da. -Hvala.
U redu. -Bok. -Bok.
Čudno je što je Pan ovdje, a ne želi mi se pokazati.
Nadam se... -Čemu? - Da se ne ljuti na mene.
Mislim da će razumjeti. I ona će.
Moja dæmonica.
Što ako uzme neki loš stalni oblik? Komarac ili puž?
Ili riba. -Jedan čovjek imao je dæmonicu dupina.
Ali mornar je pa nema veze.
Zamisli me u Oxfordu s dupinom pod rukom.
Smislit ćemo nešto.
Je li ti teško odgovarati na pitanja dr. Malone?
Nemoguće je objasniti što smo prošli.
Mislim da to nitko ne može shvatiti.
Osim tebe.
Sjajna je, zar ne? - Mary Malone? Da.
Zbilja mi se sviđa.
Mislim da ima pravo... o mnogim stvarima.
Da? Kojim stvarima?
Znaš... o Prahu i...
Stablima.
"I stablima." Koji ti je vrag?
Lyra. -Eva osobno.
Kako ću blagoslovljen biti kad uspijem gdje svi drugi nisu.
Slava Svemoćniku.
Stoj!
Tko si ti?
Što si ti? -Anđeo.
Na istoj smo strani.
Ne, nismo. Priđi.
Tvoj sam sluga.
Dopusti da učinim taj čin vjere i vidjet ćeš.
Ono što kanim učiniti oslobodit će svijet od grijeha.
Želja nije grijeh. Ljubav ima milijune oblika, a svi su divni.
Svaki je od njih dostojan.
Vi koji im sudite... Samo se bojite.
Ja sam Balthamos
i neću dopustiti da ubiješ nedužno dijete!
Baruch...
Wille?
Jesu li to Lyra i Will? -Jesu.
Tok Praha se usporava.
Onda je proročanstvo ispunjeno.
Evina ljubav iscijelit će Zemlju i cijeli će svijet to osjetiti.
Priroda će se oporaviti.
Nada će bljesnuti u tami.
Kako se nevinost pretvara u iskustvo
sve će opet postati skladno.
Vidi! Mladi!
Oni su to učinili.
Možemo bilo kamo. - Možemo u neki nov svijet.
Ili možemo ostati ovdje.
Misliš li da Pan zna?
Mislim da je naslutio.
Morat ćemo se vratiti u svoje svjetove, zar ne?
Tako da oni budu dobro.
Želim ti pokazati Jordan. Pravi Oxford.
Možemo i u tvoj svijet.
Opet otići u kino.
Serafina Pekkala. -Jeste li vidjeli kako se svijet mijenja?
Sve zahvaljujući vama. I vašim ljudima.
Ona koja je svijetu dala takav dar zaslužuje ime.
Kirjava.
Kirjava. Pristaje ti.
Zašto niste s Willom i Lyrom?
Još ih kažnjavate zbog izdaje?
Ali još ih volite, zar ne?
I niste odrezani. - Nismo. Još smo jedno.
Ali bilo je strašno bolno. - Trebat će vas za ono što slijedi.
Pane.
Ostavila si me. Morao sam daleko putovati da te opet pronađem.
Strašno mi je žao. Zahvalna sam ti.
Nisam to željela.
Oprosti mi.
Molim te, oprosti mi.
Nedostajao si mi.
Volim te.
Lyra!
Nadala sam se da ćeš ostati kuna zlatica. Pristaje ti.
I meni se sviđa.
Ja sam... Kirjava.
Kirjava.
Dobro si odigrala ulogu zmije.
Zdravo.
Ja sam Xaphania. Neopisivo sam ti zahvalna.
Oprostite, poznajemo li se?
Razgovarale smo u tvojem laboratoriju.
Pratila sam te i vodila.
Strašno si hrabra što si došla dovde.
Zahvaljujući tebi multiverzum se iscjeljuje.
Jedva da sam išta učinila.
Pokazala si dvoma nevinima što znači odvažiti se.
Otkrivši svoju ljubav, privukli su Prah natrag u naše svjetove.
Zar je samo toliko trebalo?
Nešto tako malo i obično?
Ljubav nikada nije mala onima koji je prvi put otkriju.
Tvoj je zadatak sada dovršen.
Vrijeme je da se vratiš kući.
Kući?
Nisam spremna.
Prah je stoljećima istjecao iz svemira.
Ono što su Lyra i Will učinili preokrenulo je taj tok.
Ali samo njihova ljubav nije dovoljna da ga vječno održava.
Svaki prolaz između svjetova koji postoji mora biti zatvoren.
Zatvorio sam sve koje sam otvorio. -Postoji bezbroj drugih.
Prolazi koje su ostavili svi Držatelji Noža u povijesti.
Svaki put kada nož zareže, tok Praha se ubrza,
a iz procjepa u prostoru između svjetova ulazi dio tame.
I donosi razaranje u svim svjetovima.
Može imati mnogo oblika: pošast, bauk...
Proizvodio sam bauke.
Ali ako Will ne smije rabiti nož, a prolazi ne smiju biti otvoreni,
kako ćemo...?
Moramo izabrati svijet? Willow ili moj?
Ne možeš dugo živjeti u svijetu koji nije tvoj.
Naši dæmoni to ne bi preživjeli.
To znači... Da ne možemo ostati zajedno u istome svijetu.
Ne.
Ne možeš samo doći i to reći.
Poslije svega što smo prošli. Nije pošteno.
Nije pošteno.
Pitat ću aletiometar. Znat će što trebamo.
Ne znam što se događa. Ne radi.
Nemoj se žuriti.
Samo diši.
Pokvaren je.
Vrati se!
Nije pokvaren, Lyra. Promijenila si se.
Odrasla si. -I to je to? Više ga nikada neću moći čitati?
To znanje još postoji, ali morat ćeš ga naučiti, kao i svi drugi.
Čitala si ga milošću, a to možeš povratiti radom.
Čemu sve to? Zašto smo ovdje?
Zašto smo sve to morali proći samo da nas silom razdvoje?
Nisam znao da je moguće osjećati se ovako loše.
Nećeš se vječno tako osjećati.
Ne želim se ne osjećati ovako zbog Lyre.
Želim samo nju. -Vještica si.
Znaš neku čaroliju ili način za putovanje među svjetovima.
Suđeno je da budem s njim. Sve je ovo pogrešno.
Znaš sve one priče
da je najveća ljubav ona bez koje ne možeš živjeti,
ona za koju si spreman umrijeti?
To nije istina.
Ljubav nije takva.
Čini se romantičnim umrijeti zbog ljubavi,
ali daleko je romantičnije živjeti zbog ljubavi.
Nikada nećeš izgubiti što imaš s Willom.
Zauvijek ste oblikovali jedno drugo.
Znam da ti se sada ne čini tako, ali imate budućnost.
Dali ste velik dar.
Ali Prah i dalje otječe iz svjetova.
Vrijeme istječe.
Ako čovječanstvo usmjeri umove na otkrića,
a srca na suosjećanje, možda stvori dovoljno Praha
da jedan prolaz ostane otvoren.
Ali već znate gdje taj prolaz mora biti.
U zemlji mrtvih.
Taj ne smijemo zatvoriti.
Taj je najvažniji.
Duhovi ga trebaju.
A sada sve ostale prozore moramo zatvoriti.
Kako kad ih je tako mnogo?
Dok nož postoji, samo ih ti možeš zatvarati.
Slomi nož pa ti možemo pomoći.
Moram slomiti nož? - Da. Kad se vratiš kući.
Kada bude slomljen, mi anđeli zacijelit ćemo rane.
Svjetovi će opet postati cijeli i zasebni.
Postoji li ikakav način da budemo zajedno?
Žao mi je.
Postoje sudbine kojima se i najmoćniji moraju pokoriti.
Volim te.
Neću te prestati voljeti dok sam god živ.
Volim te.
Vratit ćemo se ovamo.
Kada proživimo svoj život.
Proći ćemo kroz zemlju mrtvih
i ispričati Milokriloj sve što smo raditi.
Pronaći ćemo jedno drugo... Ovdje.
Lutat ću naokolo dok te ne pronađem.
A ja ću te tražiti...
Svakoga trenutka...
Baš svakoga trenutka.
A kad opet pronađemo jedno drugo...
Nitko nas neće moći rastaviti.
Tako ćemo čvrsto biti spojeni...
Svaki moj atom... I svaki tvoj atom.
A kada našim atomima budu stvarali nove živote,
morat će uzeti dva.
Jedan za tebe i jedan za mene.
Bit ćemo u cvjetovima i zrakama sunca.
Bit ćemo čvrsto spojeni.
Poći ćemo s tobom.
Ne zaboravi nas, Mary.
Nastavi pričati priče. - Atal, ne možeš...
Kada svi prolazi budu zatvoreni,
svaki će svijet biti centriran kako treba.
Ali zasad... Lyrin Oxford trebao bi biti ovdje.
Brinut ćeš se za Lyru, zar ne?
Veoma je hrabra, ali...
Mislim da će joj ovo jako teško pasti. -Hoću.
Sad će biti moja sestra, zauvijek.
Will barem ima Kirjavu.
Znaš da i ti možeš vidjeti svoga dæmona.
Ako želiš.
Kad si razgovarala s anđelima u svojoj špilji,
bila si u posebnu stanju uma.
Kao Lyra dok je čitala aletiometar. -Upravo tako.
Svi vidimo samo ono što očekujemo vidjeti.
Ugledala si Prah tek kada si povjerovala da to možeš.
Pokušaj.
Ovdje si.
Možemo dolaziti ovamo svake godine.
Ti u svojem svijetu, ja u svojem.
Na ljetni suncostaj. U podne.
Bit ću ondje.
Bit ću ondje svake godine, cijeloga života.
Ako upoznamo nekoga tko nam se svidi,
moramo biti dobri prema njima.
Ne smijemo ih uspoređivati...
Ali dolazit ćemo ovamo... Samo na jedan sat...
Da možemo biti zajedno.
Svake godine. Obećavam.
Učini to.
Nikada te neću zaboraviti.
Slomit ću nož čim prođem jer znam da ću ti se željeti vratiti.
Što je? -Pokušavam zamisliti kako ćeš izgledati kad ostariš.
Bit ću zgodan, naravno. -Jako.
Lyra. -Wille.
Samo misli na nju.
Godinu dana poslije
Možemo dolaziti ovamo svake godine.
Ti u svojem svijetu, ja u svojem.
Možemo biti zajedno.
Bit ću ondje svake godine, cijeloga života.
Obećavam.
Lyra.
Will i Lyra nastavili su svake godine dolaziti na svoju klupu.
Održali su obećanje da će živjeti punim životom.
Will je počeo studirati medicinu, a zatim postao uspješan kirurg.
Lyra se nastavila školovati na Oxfordu
gdje je opet naučila čitati aletiometar, što će biti korisno
kada ona i Pan jednoga dana krenu u novu veliku pustolovinu.
Ali to je neka druga priča...
Prema prijevodu Ivana Otta objavljenome u izdanju Lumen izdavaštva.
MEDIATRANSLATIONS