EN DISCOVERY-PRODUKSJON
BASERT PÅ SANNE HENDELSER.
Hei, Ted.
Klar for den store dagen?
Ja.
Jeg skrev et nytt utkast til Jim Fitzgerald-kryssforhøret.
Spørsmålene er i notatboken. Husk å se over endringene.
Det der er et utkast -
- til offentlig sløying av James R. Fitzgerald.
Frukt fra det giftige treet.
Bruker dere spørsmålene, -
- blir ransakelsesordren underkjent, og da slipper jeg ut.
Se over dette.
Du vil ikke se dette.
Du skal vite at jeg er her fordi det ikke spiller noen rolle.
Han kan rive CV-en din i stykker i vitneboksen, -
- han kan brenne rettsteknisk lingvistikk på bålet, -
- men jeg er fortsatt her.
Sjekk venstre jakkelomme.
Ikke selg skinnet før bjørnen er skutt. Ransakelsesordren kan holde,
- og da blir det rettssak. - Ja.
Men jeg forventer ikke det.
Håp på det beste og forvent det verste. Det er jobben min.
Vi har lagt grunnlaget for de neste skrittene i tilfelle.
Det kalles en 12.2(b)- anmodning.
Det lar oss bruke bevis fra fortiden din. Hvordan den har påvirket deg.
Ting fra Murray-eksperimentene. Den slags.
Hvis du gir tillatelse.
Jeg ser deg annerledes nå som jeg kjenner deg bedre.
Jeg vil at juryen også skal se ditt sanne jeg.
Ja.
Du har tillatelse.
Reis dere.
Kriminalsak S96259, USA mot Theodore John Kaczynski.
Sett dere.
Jeg har vurdert forsvarets anmodning om å underkjenne bevis.
Retten er klar for vitneforklaring -
- fra spesialagent James Fitzgerald.
- Er vitnet til stede? - Ja, ærede dommer.
La meg snakke med advokatene før vi begynner.
- Handler det om forespørselen? - Vi får ham i boksen, ok?
Retten tar ikke forsvarets anmodning til følge. Ransakelsesordren står.
Vitneforklaring fra agent Fitzgerald er ikke nødvendig.
Valg av jury begynner på mandag.
- Vi ber deg revurdere, ærede dommer. - Avslått. Vi går videre.
Retten er hevet.
Reis dere.
Beklager. Vi gjorde alt vi kunne.
- Hva skjedde der inne, Judy? - Dommeren frykter oppstyr -
- og er livredd for å miste kontroll. Han kalte det en fisketur.
Vi kjempet for saken vår, men ransakelsesordren står.
Rettsteknisk lingvistikk. Jeg vet ikke hvordan du klarte det.
- Hvorfor ble anmodningen forkastet? - Vi var heldige.
Det er en stor seier for både saken og deg.
Agent Fitzgerald.
- Ja? - Charles Epstein.
Jeg har vært i alle rettsmøtene.
Dette er godt nytt.
- Alle rettsmøtene? - Og jeg fortsetter til det er over.
Til rettferdigheten seirer.
"Til rettferdigheten seirer."
Rettferdighet. Hvorfor underkjente de anmodningen?
Hva skjedde der inne?
Svek de deg bak lukkede dører med dommer Burrell? Hvorfor?
Hvorfor skulle Judy Clarke skrive en anmodning og sabotere den?
Hva skjer?
ANMODNING OM Å UNDERKJENNE BEVIS. PUNKTER SOM STØTTER ANMODNINGEN
Dette er forsvarets anmodning om å underkjenne ransakelsesordren.
Se på språket. Idiolekten matcher. Ted skrev dette selv.
Hvorfor skulle en advokat la klienten skrive det viktigste dokumentet?
Jeg vet ikke.
Det gir jo ikke mening.
Kanskje det var for å avlede ham fra advokatens virkelige plan.
De kommer til å prøve å få ham ut på utilregnelighet.
Jeg traff et av ofrene hans, Epstein. Han tok meg i hånda.
Han kommer til å ha to og en halv finger for resten av livet.
De oppfører seg som om jeg vant. Som om det er over. Det er ikke over.
Det er ikke over for Epstein før Ted får livstid, -
- ikke hvis han er på psykiatrisk eller er ute på prøve.
Ted har makt over oss så lenge han ikke er i fengsel.
Du vet -
- første gang du traff Ted, visste jeg ikke om du kom tilbake.
Du føler det samme -
- som Ted. Sinnet, bitterheten, sviket.
Følelsen av at det er noe galt med verden.
Men du gjorde noe Ted aldri ville ha gjort.
Og det var å se Charles Epstein som et medmenneske.
Å ha empati for ham og en følelse av forpliktelse.
Og hvis det er det som driver deg nå -
- synes jeg det er edelt.
Jeg trodde at Ted hadde alle svarene.
Ted har noen av svarene.
Men ikke de som betyr noe.
Det er én ting Teds filosofi ikke tar høyde for.
Men det betyr alt.
Det var det du følte da du tok Epstein i hånda.
Er det så enkelt?
Når ble kjærlighet enkelt?
Gå nå. Du vet hvordan du avslutter det.
Er du her for å hovere?
For jeg må jobbe.
Jeg har noe å vise deg.
Hvor er vi?
En flyvåpenbase.
Dette stinker av desperasjon.
Jeg kan ikke... Hva...? Skal dette skremme meg?
Dere vil ikke bare sperre meg inne, men huset mitt også.
James, her er det du ikke forstår.
Utfallet av rettssaken betyr ingenting.
Selve rettssaken betyr alt.
Den vil gi meg verdens største mikrofon.
Før måtte jeg true med vold for å få utgitt manifestet i The Post.
Jeg vil høres i alle landets stuer.
Og hvis jeg må sitte i en fengselscelle, -
- vil jeg bruke resten av livet på å anke.
Men i verste fall, -
- i verste fall en som deg kan tenke deg, -
- dødsstraff -
- lover jeg at jeg ikke engang kommer til å blunke.
Det er en mulighet du ikke har tenkt på.
Det var ikke aktoratet som skaffet hytta. Det var forsvaret.
Hvorfor?
Hvorfor kjenner du ikke til det?
Takk for at jeg fikk komme. Jeg setter pris på muligheten -
- til å fortelle min brors historie slik jeg kjenner den.
Historien om Ted Kaczynski -
- er en historie om udiagnostisert psykisk sykdom.
For flere år siden viste jeg brevene til en psykiater -
- som sa at han hadde vrangforestillinger -
- og diagnostiserte ham med schizofreni.
Den kliniske beskrivelsen av paranoid schizofreni ligner -
- mange av...
TED KACZYNSKIS BROR
...trekkene jeg har sett hos Ted i årenes løp, -
- spesielt da han brøt med samfunnet som ung mann.
Han sier dette på nyhetskanalene, i bladene og avisene.
Han har et manus han gjentar om og om igjen.
Judas var i alle fall anstendig nok til å henge seg.
- ...han trenger... - David tror ikke på psykisk sykdom.
...at jeg...
Hvem bryr seg? Han får munnkurv når rettssaken begynner.
Han er ikke den eneste som leser manus eller snakker med pressen.
Det er New York Times.
"En hemmelig psykologisk rapport vi fikk fra Kaczynskis advokater -"
- hevder at Kaczynski led av psykisk sykdom -
- før han flyttet til en ettromshytte i skogen i 1972.
"Funnene stemmer med diagnosen paranoid schizofreni."
De lurer deg.
Advokatene dine motarbeider deg. Det er de som instruerer David -
- og gir sånt til pressen. Det var de som fikk sendt hytten -
- hit for å vise den til juryen og si:
"En patetisk mann og hytten hans. Man må være gal for å leve slik."
Jeg tror det ikke.
De kan ikke gjøre det, James.
Advokatteamet har ikke lov til å gå for utilregnelighet.
Nei. Du må gi dem tillatelse til å levere -
- en 12.2(b)- anmodning, og det går du aldri med på.
Ted.
Du forstår så mye av verden, men du har en blindsone -
- når det gjelder å stole på folk. Du ga advokatene tillatelse -
- til å få eksperter til å vise av du er utilregnelig.
De kommer til å vri på alt du har skrevet og sagt -
- for å passe til diagnosen paranoid schizofreni.
Før ekspertene kommer, -
- får verden høre diagnosen tusenvis av ganger på TV, -
- i avisen og fra David og moren din.
Rettssaken er gitt på forhånd. Tror du døden er det verste?
Du får ikke det, for de henretter ikke gærninger.
Jeg skaffer nye advokater og anker.
Det blir ingen anker. De fjerner mulighetene dine.
De setter deg på asyl der du gradvis blir justert.
Piller, elektrosjokk, trusler, straff, belønning -
- til du til slutt er kurert.
Det kan ta flere år, men det kommer til å skje.
Du blir normal.
Du går tilbake til samfunnet og får kredittkort og leilighet.
Forretningsgarderobe og trøyer med pingviner på.
Du får en ni-til-fem-jobb -
- og kjøper mobil med første lønn. Med neste lønn kjøper du TV.
Hvis du sløser, kan du kjøpe en Nintendo.
Du sovner foran TV-en, -
- og i helgene du går på senteret, trasker rundt på Circuit City -
- og ser på de store TV-ene og tenker: "Skal jeg kjøpe en 20-tommer?
Eller skal jeg spare til en 27-tommer? Jeg vet ikke."
Mens du tenker og drikker Orange Julius, -
- drar noen kjensel på deg og sier: "Var ikke du Unabomberen?
Han som skrev greier og drepte folk?" Og du sier:
"Ja, det var meg, men jeg var syk. Jeg fikk hjelp og er bedre nå, takk."
Så ser du videre på TV-er.
Du kommer ikke til å huske at du ville ha noe mer.
Du forutså alt dette i manifestet, Ted.
"Mange tamme og konforme mennesker ser ut til å ha behov -"
- for å fremstille samfunnsfiender som syke -
"- for å undergrave deres klager på samfunnet."
Denne hytta var et symbol på moralsk mot.
De vil peke på den og si: "Man må være sinnssyk for å leve slik."
De fikk hytta hit, men ikke skogen.
Eller regnet. Det var vakkert.
Det var så vakkert.
Ja, jeg vet det.
Det ironiske er -
- at de vil bruke hytta som bevis på at jeg er gal.
Men hvis alle hadde levd slik, hadde vi ikke hatt krig.
Ingen fattigdom og forurensing.
Sannheten er at hvis noen kunne gitt meg en pille -
- som hadde gjort meg normal og tatt spørsmålene fra meg, -
- kunne jeg ha tatt den -
- hvis jeg fikk velge selv.
Broren din sier at du vil ha det bedre i en celle.
Tre varme måltider om dagen -
- og størrelsen er jo den samme. Elleve kvadratmeter.
Det hadde han jo sagt.
Havner jeg i fengsel, får han en million dollar.
Advokatene kan si at de reddet meg fra henrettelse.
Dommeren og aktoratet kan skryte av at Unabomberen vil råtne i fengsel, -
- og hva får jeg?
Jeg vet at du ikke er sinnssyk.
Hver gang jeg stopper for rødt lys, følger pilene på IKEA -
- eller sitter og venter på at modemet skal koble seg til, -
- ser jeg systemene som kontrollerer livene våre -
- og føler at friheten blir tatt fra meg. Jeg hater det.
Det du har å si om verden betyr noe for fremtiden.
Og jeg trenger bare å legge meg på ryggen og slutte å kjempe?
Så praktisk.
Hvordan dine og mine interesser passer sammen.
Kampen er fikset.
Den er over. Du har allerede tapt.
Ut av huset mitt, takk.
Ut!
Kjemper du imot, kaller de deg gal.
Eller så sier du deg skyldig og forsvinner.
Og ideene dine lever videre.
Sett deg, Judy.
Vi må snakke sammen.
Hva snakket dere om -
- da vi utfordret ransakelsesordren?
Burrell ville ikke ha sirkus i rettssalen.
Svek du meg, Judy?
Gjorde du? Gikk du bak ryggen på meg og ødela for anmodningen?
Burrell ba meg bli med, Ted. Husker du det?
Vent litt.
Smuglervarer.
Har jeg full kontroll over forsvaret?
Det er ditt forsvar.
Alt handler om deg. Hver beslutning og diskusjon.
Livet mitt dreier seg om å gjøre det rette for deg, ok?
Du forteller ikke retten at jeg er utilregnelig?
- Hva får deg til å tro det? - Fitzgerald viste meg hytta.
Han viste meg den og sa at 12.2(b) betydde at du vil si at jeg er sinnssyk.
Det hadde vært verre enn døden.
Vi fant ut at aktoratet hadde bygd en kopi av hytta for å vise juryen.
De ville legge frem sin vurdering av din mentale helse.
Jeg mente det var riktig
å kunne vise sannheten om deg og livet ditt -
- for å motvirke myndighetenes forvrengning.
Jeg prøvde å holde deg unna det.
Jeg tar meg av detaljene -
- slik at du kan se på helheten for oss.
Hvis du ikke stoler på dømmekraften min
- og vil lese alt vi sendte... - Nei.
- ...får du gjerne... - Jeg sier ikke det.
Jeg tar med eskene med dokumenter hvis du vil ha åpenhet.
Hvis du vil godkjenne hver side...
Nei.
Jeg stoler på deg. Jeg har bare blitt sveket av så menge.
Fitzgerald påvirket meg.
Du vet at jeg bryr meg om deg.
Ikke bare som kollega.
Spis opp før vaktene ser det, ellers får jeg trøbbel.
Forsvaret har spørsmål om juryens spørreskjemaer.
Flere av svarene fra jurymedlemmer 16, 68 og 73 var uleselige, -
- og vi vil gjerne ha klarhet i det før de avlegger eden.
- Sakfører? - Vi klarte heller ikke å lese dem.
- Vi har ingen innsigelser. - Jeg godtar det.
- Noe mer før vi går videre? - Ja, vi må ha klarhet i noe -
- fra forsvaret før vi begynner å velge ut juryen.
Jeg har her -
- det som virker som en forsettlig vag 12.2(b)- anmodning fra forsvaret.
Men vitnelisten inneholder flere eksperter på paranoid schizofreni.
- Kan vi ta det privat? - Nei. Hva snakker du om?
Vi må ha klarhet i det før vi velger jury.
Hvis forsvaret går for utilregnelighet...
- Det er ikke vår hensikt. - Ærede dommer...
- Kan vi...? - Jeg trenger et øyeblikk med advokatene.
Du sto der og løy for meg.
- Vi redder livet ditt, Ted. - Det er mitt liv, Judy!
Mitt!
Du skal gå inn igjen og informere retten -
- om at vi ikke vil gå for utilregnelighet. Ikke nå. Ikke noensinne.
Jeg vil ikke det.
Uansett om du godtar mine beslutninger eller ei, -
- har jeg en etisk plikt til å gjøre alt for å redde livet ditt.
Du redder ikke livet mitt. Du redder kroppen min.
Og du redder kroppen min med å ødelegge mitt livsverk.
Ted, du sendte bomber til uskyldige -
- for å få halvferdige ideer trykket i en avis.
Jeg skal jobbe døgnet rundt for å redde livet ditt. Det er min plikt.
Men hvis du ikke er utilregnelig, vet jeg ikke hvem som er det.
Ærede dommer... mitt forhold til mine advokater har blitt uholdbart.
De har vedgått å lyve for meg for å misbruke min tillit.
De visste at jeg heller vil dø enn å bli fremstilt som mentalt syk.
Jeg vil ikke representere meg selv.
Men jeg ser ikke noe alternativ.
Jeg tror ikke det, Mr. Kaczynski.
I min rettssal har vi ikke skuespill og utsettelser.
Jeg er mange ting, Mr. Kaczynski, men jeg er ingen Lance Ito.
- Jeg forstår ikke. - Dommeren i OJ-saken.
Ingen utsettelser. Rettssaken fortsetter.
Vel, ærede dommer, jeg ber ikke om utsettelse.
Jeg kan begynne å representere meg selv fra om en time.
Vi har allerede vurdert dette. Basert på den psykologiske vurderingen -
- forsvaret ga meg, -
- regner jeg deg ikke tilregnelig nok til å ha et effektivt forsvar.
Psykologiske vurderinger du allerede har vurdert?
Har dere snakket om det på forhånd? Har dere bestemt hvordan det skal gå?
Jeg er tilregnelig nok til å få rettssak, til å få livstid i føderalt fengsel, -
- men for utilregnelig til å representere meg selv og å bli henrettet.
Og jeg er vel for utilregnelig til å vitne og snakke om hva jeg tror på.
Står det i den hemmelige psykologiske rapporten?
Ærede dommer, jeg har en grunnlovsfestet rett til å representere meg selv.
Må jeg gå til rettslig prøving med det, gjør jeg det.
Du har rett til det.
Du kan velge å representere deg selv.
Men gjør du det, blir det et spørsmål -
- om hvorvidt du er tilregnelig til å i det hele tatt få rettssak.
Vi kan få besvart spørsmålet om din mentale kompetanse -
- med en observasjonsperiode på mentalinstitusjon.
Vi begynner med en 60-dagersperiode på psykiatrisk sykehus.
Kanskje lenger hvis legene mener det er nødvendig
å starte behandling eller medisinering.
Det de finner ut at er i din beste interesse.
Vil du dette, skriver jeg en ordre og overfører deg til dem.
- Vi motsetter oss ikke det. - Nei. Jeg trenger tid.
- Jeg må vurdere mine muligheter. - Du har verken tid eller muligheter.
Rettssaken fortsetter nå, Mr. Kaczynski.
Det er advokatene dine. Du gjør som de sier.
Sier de at du er utilregnelig, nikker du og godtar det i stillhet.
Han vil ha en avtale.
Ted sier seg skyldig.
Fy faen.
Hva sa du til ham?
Sannheten.
Har du forstått at dine advokater har snakket med myndighetenes -
- advokater om endringen i skyldspørsmålet?
Ja, ærede dommer.
Går du med på avtalen av fri vilje?
Ja, ærede dommer.
Forstår du at en del av avtalen -
- er å frasi deg retten til å anke?
- Ja. - Du frasier deg retten til å utfordre -
- noe som helst av dette i fremtiden, -
- også ransakelsesordren.
Jeg forstår.
Ja vel.
Hva påberoper du deg på alle punkter?
Skyldig.
Vi samles igjen for straffeutmåling.
Vi skal ha vitneforklaringer fra ofre, -
- og så skal du få uttale deg hvis du ønsker det.
Retten er hevet.
Du skal få brev om Atlanta-bombene.
Du vil få en lang karriere med å lese fæle brev fra drittsekker.
Gratulerer. En stor seier, Fitz.
Før vi går over til straffeutmåling, -
- skal vi høre fra ofre som vil uttale seg.
Susan Mosser, -
- hustru av Thomas Mosser som ble myrdet av tiltalte i desember 1994.
Tiende desember.
Det var dagen familien min skulle velge ut juletre.
I stedet ble det dagen da mannen min ble myrdet.
Den forferdelige smerten ved 100 spiker, deler av barberblader og metallfragmenter -
- som svir bort huden, knuser skallen -
- og sender splinter inn i hjernen din.
Tenk deg hvordan det er... å alltid lure på -
- hva som fikk noen... til å ville drepe deg.
Å se ned på utrolig sjokkerende skader -
- og lure på hva som har skjedd og hvorfor.
Å være overveldet av raseri -
- og sorg over at du aldri igjen -
- vil bli den samme som før.
Vi har bestemt oss for å la ham leve.
La ham være et levende symbol på feighet og ondskap.
Han lar oss møte våre verste instinkter -
- og si: "Dere får ikke seire."
For et budskap.
Theodore Kaczynski var et offer.
Med en merkelig logikk har du beskrevet deg selv som et offer.
Idet du begynner livstidsdommen i fengsel, ønsker jeg meg én ting:
Siden dine ofre ble blindet av bombene, håper jeg at du også blir blindet -
- og nektet å se det utrolige lyset fra månen, stjernene og solen -
- og naturens skjønnhet for resten av livet.
Siden ofrene mistet hørselen på grunn av bombene,
ønsker jeg deg stillhet i resten av ditt liv.
Og siden ofrene ble lemlestet av bombene,
ønsker jeg at du blir lenket fast med samme vold og hat -
- som allerede har lenket sinnet ditt.
Og siden ofrene ble drept av bombene dine,
ønsker jeg at du får en død i likhet med ditt liv: Alene -
- uten omtanke og kjærlighet.
Den tiltalte får nå mulighet til å uttale seg hvis han ønsker det.
"Jeg ber bare om at folk ikke dømmer meg og -"
- UNABOM-saken... før alle fakta blir gjort offentlig.
Det er så mye som...
"Jeg er ikke ham..."
Ifølge avtalens retningslinjer -
- dømmer jeg Theodore Kaczynski til livstid i fengsel -
- og en dom på 30 år -
- samt tre sammenhengende livstidsdommer.
Tiltalte begikk... unevnelige og bestialske forbrytelser.
Hadde han hatt mulighet, ville han han brukt sin kløkt -
- til å gjenta slike handlinger.
På grunn av alvoret ved forbrytelsene -
- er tiltalte en stor fare for samfunnet.
Derfor anbefaler jeg at han soner livstidsdommen -
- i isolat -
- i et føderal høysikkerhetsanlegg.
Jeg skulle bare ønske at lidelsen jeg påfører deg -
- kunne måle seg med lidelsen til mennene og kvinnene som sitter her.
Saken er hevet.
Mine damer og herrer, David Kaczynski er UNABOM-sakens virkelige helt.
Han sto frem da ingen andre gjorde det.
Etter de juridiske utgiftene vil han donere hele belønningen -
- til ofrene og deres familier. Han er en amerikansk helt.
Jeg har en uttalelse.
På vegne av min mor Wanda, min kone Linda -
- og andre familiemedlemmer -
- vil jeg si at vår reaksjon på dagens avtale -
- er enorm lettelse.
Vi føler at det er en rettferdig og sivilisert løsning på tragedien -
- i lys av Teds psykiatriske diagnose.
Vi vil takke FBI for å ha etterforsket saken -
- og beskyttet publikum. Vi vil takke Justisdepartementet -
- og aktoratets advokater...
Det er virkelig over.
HØYSIKKERHETSANLEGG
Se rett frem.
Se til høyre.
Se til venstre.
Åpne munnen. Helt opp.
Løft venstre ben.
Høyre ben opp.
Nå gir du meg alle klærne. Kle deg naken.
Armene rett opp.
Bøy deg frem. Spre skinkene. To høye og kraftige host.
Venstre arm ned.
Begge knær opp på sengen.
Venstre hånd.
Høyre fot.
Se på veggen.
Bli på knærne til vi går.
Hva nå?
Jeg vet ikke.
Vi gjør vel som vi vil?
Tekst: John Friberg