En produktion från Discovery.
BASERAT PÅ VERKLIGA HÄNDELSER
- Hej, Fred. - Hur mår du?
- Hej. - Hej, Ted.
BIBLIOTEK
Hej, Theresa.
Jösses, Ted. Jag är glad att du är här.
Kan du hjälpa mig idag? Det kommer att bli hektiskt.
- Hej, Alan. - God morgon.
Du har med dig extra. Kan du ta de här?
Vad är detta för?
UNABOMBARENS MANIFEST PUBLICERAT
Jag läste alltihop. Jag läste det på FBI: s hemsida.
Han är uppenbarligen en välutbildad och intelligent man.
- Mycket av vad han säger är vettigt. - Sympatiserar du med en seriebombare?
Var försiktig. FBI kan dyka upp.
Vi var tvungna att beställa extranummer. Vi hade en väntelista.
- För vad? - Manifestet. Man måste anmäla sig.
De förklarade det i The Times, -
- han valde visst representativa mål.
Allt som han pratar om, miljön, datorer, klonande.
Han skickade bomber -
- till folk som representerade det som han kämpar mot.
"Det finns en liten del av Unabombaren inom oss alla.
Vi kanske inte delar hans sätt att vädra sin åsikt, men åsikten är bekant."
Titta sedan här. Robert Sale i The Times.
"Manifestets första mening är viktig för att folket ska förstå -"
- och borde vara vanligt förekommande inom politiken.
Jag har glömt vad första meningen var...
Den industriella revolutionen och dess konsekvenser -
- har varit en katastrof för mänskligheten.
Du beter dig som att jag är galen, men är det inte lite sant?
Du måste stå på listan för tidningen.
- Gör du det? - Inte än.
Kära David...
Detta är inte menat som en ursäkt och mina känslor för Linda har inte förändrats.
Men... jag befinner mig i ett märkligt vägskäl i livet -
- och jag behöver ett broderligt råd.
En viss aktivitet som har varit mycket tidsödande -
- i nästan hela mitt vuxna liv verkar nu -
- inte längre vara nödvändig.
PAKETBOMB
Jag kan inte säga mer än så.
RÖRBOMB
Hej, Ted.
Du vet att jag alltid har haft svårt att skapa kontakt med andra.
Jag vet bara inte vad de känner, vad det egentligen är de tänker.
Kom hit. Hur var det i skolan? Pratade du med ms Noble om lördag?
Ja, hon sa att det går bra.
I hela mitt liv har det känts som att jag betraktar världen utifrån, -
- och jag vet inte hur man tar sig in, -
- där allt är enkelt och obesvärat.
Jag måste få veta, hur vet man om det är för sent att förändras?
Hur vet man om det går att börja om?
Jag var från början dömd till att vara udda.
Det klandrar jag mor och far för.
SJÄTTE KLASS
De lät mig hoppa över två årskurser.
Jag var inte redo.
Var så god och sitt.
Men det värsta var att jag ändå var smartare än alla andra.
Jag berättade aldrig om Doug, men det var nog där allt började.
Jag vet att det var där det började, för det var mitt första -
- mitt allra första experiment.
- Se där. - Vad häftigt.
FÖRHISTORISKA MÄNNISKOR
Även 40 år senare -
- kan man nog säga att Doug var den enda riktiga vän jag haft.
Uppskjutning om tio, -
- nio, åtta, -
- sju, sex, fem, fyra, -
- tre, två, ett.
Nu lyfter vi!
Få bort honom. Jaga bort honom.
- Stick. - Kasta den i ögat på honom.
Stick härifrån!
Är du okej?
- Hej, Timmy. - Hej, Ted.
Vad lärde du dig på matten idag?
Ms Chipman suger, -
- och de kvadratiska ekvationerna ger mig huvudvärk -
- och hon kan inte ens förklara vad de behövs till.
- Kan hon inte? - Nej.
Men de finns överallt.
När man kastar en boll, skjuter ett gevär, -
- det är kvadratiska ekvationer.
David, jag frågar mig själv:
Hur blev den oskyldiga pojken detta?
Jag tror att det var Harvard.
Det vet du inte heller om, inte om Murray, eller något.
Tack.
Mamma och pappa älskade det. "Min son går på Harvard."
Men kan du tänka dig hur ensamt det var som 16-åring?
Tack så mycket.
DEMOKRATIKLUBBEN
- Tack. - Snyggt.
- Här. - Tack.
"VI VILL TALA MED DIG!"
PSYKOLOGIAVDELNINGEN SÖKER FRIVILLIGA
Alla frågor, alla svar på teorierna.
Tack.
Professor Henry Murray, han var allt jag ville vara.
En strålande grekisk gud från Harvard.
Dela ut de här så fort och effektivt som möjligt.
- Jag har fullt förtroende för dig. - Jag vet.
När vi kom in i rummet ville vi desperat bli utvalda, -
- att han skulle välja ut oss till sin inre cirkel.
Han var som Guds hand som separerade fåren från getterna.
JAG HATAR NÅGON JAG ÄLSKAR
FÖRSTÅR MIG VERKLIGEN
Om jag kallar ert nummer, stå upp och förbli stående.
Nummer ett -
- fem -
- 21 -
- 24 -
- 47 och 89.
Om ni står, tack för ert deltagande, ni kan gå nu.
Behåll era papper nedvända tills jag ger klartecken att börja.
Börja.
Nummer fyra -
- sju, åtta -
- 15, 23 -
- 37, 42, 61 -
- 80, 91,
96.
Grattis. Om ni är kvar, har ni klarat er vidare.
Individuella samtal påbörjas nästa vecka.
Ingen hade någonsin frågat hur jag mådde eller om jag ens visste vad klockan var.
Theodore, tack för att du kom.
Och här satt en professor från Harvard och frågade vad jag tyckte om världen.
- Lyssnade... - Fantastiskt kontor.
...och förde anteckningar när jag talade.
Det var som om Kristus stigit ned för att fråga mig om livet.
Vi kämpar så för att rättfärdiga våra känslor efter moralen -
- att moralnormen späds ut till en meningslöshet.
- Är det oundvikligt? - Det är specifikt för varje individ.
Det pågick i nästan ett år.
Mina utflykter till annexet var som himlen för mig.
Vetenskapen tror sig ha empiriska bevis för allt i universum, -
- men den kan inte säga oss något om människor.
Pudlar som ser på varandra.
Är inte frihet bara vad vi kallar det?
Vi kallar det ett fängelse och inte ett kloster.
Det skiljer sig från ett kloster eftersom munkar får lov att ge sig av.
De är självbestämmande.
Vi läste en artikel om stress i möss.
Sätter man två möss i en bur lever de långa, lyckliga liv, -
- men om man sätter 20 stycken i samma bur blir de psykologiskt skadade.
Jag känner i princip -
- att det teknologiska samhället är oförenligt med individens frihet -
- och att vi måste ersätta det med ett primitivt samhälle så folk kan bli fria.
Inget var tabu, vi talade om allt.
Varje vrå av mitt liv, mina drömmar, mina rädslor.
Jag är självlärd. Min far förstod sig inte på schack.
Han uppskattade mig för den jag var.
Jag har aldrig förstått mig på lockelsen av en kvinnas bakdel, -
- förutom kanske för en negerkvinna.
- Tack för att du kom idag. - Absolut.
Mr Kaczynski, vi kommer strax.
Jag kanske tar en med, om vi har tid.
Balkan Sobranies? Snyggt där.
Detta är vänner till mig, från myndigheterna.
Theodore är en av mina stjärndeltagare.
Han har delat en del intressanta idéer med oss.
Vi går hitåt.
Vi ska prova något nytt. De männen är här, -
- för studien handlar inte om att utöka psykologins gränser.
Du är en del av något större än dig själv.
Detta är viktigt för den fria världens framtid.
Jag kan inte röra mig.
Du får lov att gå när du vill.
Det vet du väl om?
- Ja, det är okej. - Bra, där.
Du har gett oss hundratals sidor material över det gångna året, -
- där du delgett oss din livsfilosofi, -
- drömmarna för din egen framtid och för världen.
Det har varit underbart att få se in i de djupaste delarna av din hjärna.
Jag hoppas att du har varit helt ärlig med mig, -
- att ditt arbete verkligen representerar vem du är.
Självklart.
Jag tyckte om våra samtal med.
- Jag hade inte hållit något hemligt. - Bra.
Låt oss börja.
Jag har delat sidorna med andra vetenskapsmän, -
- några av Harvards främsta tänkare.
Jag är smickrad. God morgon.
Dessvärre var de enhälliga i sina slutsatser.
De ansåg att de flesta av dina idéer var ooriginella, klichéartade och barnsliga, -
- och resten ansåg de bara vara absurda.
Jag förklarar gärna mina tankar närmare.
Ta en titt på filmen från vårt senaste samtal.
Jag ska förtydliga deras åsikter.
Jag känner att det teknologiska samhället är oförenligt med individen -
- och att vi måste ersätta det -
- med ett mera primitivt samhälle så att folk kan bli fria igen.
Våra kritiker såg det som en ljummen, infantil -
- upprepning av Jacques Ellul.
Du talar så mycket om autonomi, men har stulit alla dina idéer -
- från en pocketbok för tänkare.
- Jag sa inte att mina idéer var... - Vänta, här är det bästa.
Teknologins sociala strukturer -
- har gjort individen passiv, insnärjd av regler.
Vansinnigt självrättfärdigande.
"Om jag fötts bland grottmänniskor hade jag varit en stjärna."
Din egen otillräcklighet går inte att klandra?
- Det är helt... - Det kan inte vara -
- en matematiker som vill rättfärdiga sina egna misslyckanden?
Nej, det är hela systemet som det är fel på!
För du är väl förstås mer klarsynt än någon annan?
Vi måste göra oss av med det onaturliga och återvända till naturen.
Om samhället föll samman hade du varit för vek för att ha en chans.
Han hade våldtagits till döds på tio minuter.
Det hade han nog tyckt om.
Nej, jag bad er att inte nämna Theodores sadomasochistiska tendenser.
Det är inte rättvist.
Folk ska se och respektera mig.
De kommer att höra mina idéer och göra mig till världens härskare.
När jag bad om tillåtelse för detta från din mor, -
- skrev hon inte bara på, utan skickade med ett helt brev.
"Theodore är i desperat behov av psykologisk behandling.
Han kallas ofta för äckel."
Så hade mamma inte skrivit.
"Han är en sängvätare som onanerar så ofta -"
- att jag oroar mig för mentala och fysiska konsekvenser.
Han har ett storhetsvansinne som är helt ur proportion -
- till hans mentala och fysiska förmåga.
Ni har min tillåtelse att göra allt som kan hjälpa min son.
"Wanda Kaczynski."
- Skrev hans mor verkligen det? - Vi använder samma brev för dem alla.
Vi hade fått bättre resultat med anpassade formuleringar, -
- men det måste vara standardiserat.
Människan har lämnat över tyglarna för samhället...
Jag visste inget i flera år, men det är väldokumenterat.
Murray var en del av MK-Ultra, CIA: s stora hjärntvättningsprojekt -
- där tekniker finslipades för att användas mot sovjetiska spioner -
- i syfte att bryta ner dem och ändra på deras grundprinciper.
Och vi... var försökskaniner.
Han valde ut de mest sårbara för att se om vi kunde knäckas.
De andra var åtminstone 18 eller 19.
Jag var 16 år gammal.
Låt oss ta av elektroderna.
Theodore... du var jätteduktig.
Du överträffade mina förväntningar. Det var jättebra gjort.
Jag kunde inte ha bett om mer, som deltagare eller vän.
Jag kan inte bärga mig för nästa gång.
Nästa gång?
Den här fasen fortsätter i 18 månader.
Jag har stora förväntningar på dig, Ted.
Men jag trodde ändå aldrig på något av det där.
Jag trodde att du verkligen trodde på det?
Jag trodde aldrig på det på riktigt. De idéerna var bara...
De var korkade och barnsliga.
Jaha... i vilket fall.
Vi ses nästa vecka.
Ted.
Dina cigaretter.
Ted.
Ted? Du, Ted.
Jag är klar och jag såg att du försökte lura mig. Snyggt försök.
Timmy, där ser du?
Du är duktig på matematik.
Det är det inte alla som är.
Utmärkt.
- Får jag fråga dig något? - Visst.
Mellan oss två. Jag kan inte fråga mamma.
Theresa... kan vi ta en promenad?
Ja, visst.
De är på mig varenda dag.
De kallar mig för morsgris och böjer mina fingrar.
Mamma säger åt mig att vara mig själv, men det är sånt mammor säger.
Jag behöver råd från en karl.
De söker rädsla och svaghet och respekterar enbart styrka.
Du måste göra armhävningar och situps varje dag.
Snart kommer de att märka av din styrka och lämna dig ifred.
Det är ett bra råd. Jag börjar ikväll.
Och om de försöker jäklas, ska de få betala.
Det kommer inte att behövas, det är det bästa.
Men jag vill ge igen.
Det behöver du inte, Timmy. Gör inte det.
Vad världen tycker om dig, vad mobbarna säger om dig, -
- spelar ingen roll.
Du är annorlunda och det är bra.
Du ser världen på ett annat sätt -
- och det är bra, det är inte "sånt mammor säger".
Det krävs stor styrka och mod för att vara annorlunda, -
- men det är något bra, det lovar jag.
Hallå... Jag lovar.
Okej.
Vänta lite.
Här. Vi ska ha fest på min födelsedag.
Kan du komma? Du behöver inte ta med en present.
- Vi kommer att ha tårta. - Det är...
Jag vet inte om jag kan.
- Det är en liten fest. - Ja...
Jag har inte så många vänner. Men du behöver inte komma.
Nej, jag vill, men...
Jag är upptagen.
Du behöver inte om du inte vill.
Jag ska försöka.
- Okej? - Ja.
Okej, gå tillbaka nu.
Visst.
Murray förförde mig i ett år och bröt sedan ner mig i två år.
Två år.
Varför gick jag tillbaka?
För att bevisa att de kan spänna fast mig i en elektrisk stol, -
- men att de aldrig kommer att bryta mig -
- och de lyckades inte.
Jag brast inte.
De knäckte inte mig.
Jag kan sluta nu.
Jag kan sluta.
Men... varje gång mina tankar vandrar, hamnar jag i det rummet på Harvard.
När jag blundar är jag där, fastspänd i stolen, -
- hjälplös, arg, impotent, fråntagen all respekt.
Och jag känner så mycket vrede.
Jag har levt på vrede i hela mitt liv.
Alla som jag har älskat, -
- alla som jag beundrat har svikit mig.
Du förnedrade mig inför professor Murray.
- Varför skrev du så? - Vad?
Jag skrev på en tillåtelse för du bad om det.
Doug... Murray -
- och du med, David.
Du med.
Jag ska ta dig.
Lägg nu ihop det.
Precis.
Flytta det.
Några gånger.
Vad sägs om ett leende?
Vi måste ta ner dem, folk kommer. Ted.
Ted, sluta. Lägg av.
Ted.
Hallå.
Okej, då. Gå hem, du har fått sparken.
Svek efter svek efter svek.
Tills jag inte kunde lita på någon.
Jag vill att de ska lyssna.
Jag vill att de ska betala för vad de gjorde.
Låt dem hata mig då, fåren.
De ska inte få ignorera mig.
Allt brukade vara logiskt, -
- allt kändes rättfärdigat, -
- men nu när jag tänker tillbaka på det, -
- hur många år har jag spenderat vid detta bord?
Varenda gång tänker jag att: "den här ska få mig att må bra", -
- men det går aldrig.
Ibland försöker jag nog straffa dem -
- för att de har vad jag vill ha:
Ett hem, en familj -
- förmågan att vara normala.
Jag är 53 år gammal och oskuld.
Och jag inser först nu att all den tid jag spenderat på all förstörelse
är den tid jag hade spenderat på en familj, att ha en son, -
- någon som såg upp till mig...
Som jag bara kunde älska.
Jag offrade allt för respekt.
Men vad jag verkligen söker är...
Mitt förflutna behöver väl inte avgöra min framtid?
Jag kan fortfarande växa...
Jag kan ännu förändras -
- inte sant?
Fick du två sådana presenter? Jättehäftigt.
- Wow, snyggt. - Jösses.
Mitt liv skulle inte bli såhär.
Herregud, David -
- det skulle inte bli såhär.
Undertexter: Tomas Lundholm