Huomenta.
-Mitä juot? -Kahvia. Pidän siitä, kun poltan.
Niin minäkin ja kaikki muut. Siksi tein sitä.
Kiva, kiitti.
En halua kiitosta. Haluan kahvini.
-Tee lisää. -Ei ole enempää.
Olin poissa kaksi sekuntia, kun hain tupakan.
Et olisi jättänyt sitä vartioimatta.
Hyvä neuvo.
Eikö olekin aika kuumaa?
Kuuma on hyvää.
Pidän siitä niin.
Minä menen.
Liz! Mikäs sinut tuo tänne?
Hän oli pensaissa filmaamassa minua suihkussa!
Ällöä.
Et sinä. Ällöä.
Omicron pakotti minut.
-Tulehan. -Kuka on Omicron?
Se on... Tule tänne. Se on hänen mielikuvituskaverinsa.
Voisitko antaa vähän armoa? Hänellä on paha kausi menossa.
En oikeastaan välitä.
Siitä asti kun saavuit tästä perheestä on ollut vain harmia.
Pitäkää hänet poissa tontiltani tai soitan poliisit.
Hei, kamuseni. Olet hengaillut tosi paljon Omicronin kanssa.
Etkö hengaisi mieluummin oikeiden ihmisten kanssa?
Omicron on olemassa.
Hän on Jupiterista ja puhuu kuin robotti.
Korjaamme metsässä olevaa puumajaa.
Joo, toki hän on olemassa. Tajuan kyllä.
Mutta jos tarvitset jotain, puhu minulle.
Älä mene pyytämään naapurilta.
-Sovitaanko niin? -Joo.
Annapa hali.
Menehän nyt.
Nähdään.
Tulepa takaisin. Käänny.
Ben!
Mitä?
Ben!
Mistä lähtien sinä olet tupakoinut?
-Ne ovat Omicronille, eivät minulle. -Tiedätkö mitä?
Yritin olla kiva Omicronin suhteen,
mutta hänellä on selkeästi huono vaikutus sinuun. Mene huoneeseesi.
Vihaan sinua. Vihaan teitä!
Mikä häntä riivaa?
Ei hajuakaan.
Te kaksi ällötätte minua.
Olemme pahoillamme.
Minä olen, kun kuvittelin voivani luottaa teihin vajakkeihin.
-Hyvä on, tajusimme jo. -Niinkö? Enpä usko.
Aivonne ovat liian täynnä tupakan savua tajutakseen mitään.
Teidän takianne Ben viettää päivät metsässä puhumassa yksinään.
Hänellä on mielikuvitusystävä. Ei se ole iso juttu.
Minullakin oli hänen iässään.
Ja mitä sinustakin tuli?
Savupiippu blondilla peruukilla.
Ehkä hänen pitäisi käydä psykiatrilla.
Ei missään nimessä. Pembertonit eivät puhu psykiatreille.
Hän tarvitsee hyvän roolimallin. Siinä minä tulen kuvaan.
Voi Luoja.
Surullista.
Hän on oikeassa. Hävetkää.
Häpeän ihan hitosti.
Pojalla on ongelmia.
Hän varmaan loi Omicronin meidän takiamme.
Ahdistaa ajatella sitä.
-Tarvitsen tupakan. -Pitäisi varmaan polttaa yksi.
En voi uskoa teitä.
Millaista esimerkkiä te oikein näytätte Benitolle?
- Anna olla. Et tajua. -Enkö?
Onko tuo nikotiinilaastari?
-Alba, oletko sinä polttanut? -Kyllä olen.
Aina neljävuotiaasta asti.
Guatemalassa niitä annettiin lapsille kuin karkkia.
Olet täynnä yllätyksiä.
Piilottelen laastareita ensiapulaukussa huoneessani, koska häpeän niitä.
Ehkä pitäisi yrittää.
Se toimi hänelle. Se voisi toimia meille.
-Pitää tehdä jotain. -Niin.
Menkää hakemaan yksi vaikka heti.
Okei.
Olimme vain lapsia.
Hei, Ben, voimmeko tulla sisään?
Terve.
Taisimme olla vähän liian ankaria aikaisemmin.
Olemme pahoillamme siitä.
Emmekä ole olleet parhaita esimerkkejä sinulle.
Tästä päivästä alkaen asiat muuttuvat.
-Koska parannamme tapamme. -Parannamme tapamme.
Tiedätkö, mitä teemme ensimmäiseksi? Lopetamme tupakoinnin.
Koska se on ällöä. Ja sillä on kamalia sivuvaikutuksia.
Kuten mitä?
Astma, pahanhajuinen henki, keltaiset hampaat, huono iho...
Osoititko minua, kun mainitsit huonon ihon?
Ei se ole hyväkään.
Just. Ei sillä väliä.
Se on vain pintaa.
Kaikki tietävät, että sisäiset asiat merkitsevät eniten.
Anna kun kysyn jotain tärkeää.
Kun kasvat, haluatko muuttua tunteelliseksi pikkunilkiksi?
-En. -Et!
Ei kukaan halua, koska ne ovat kamalaa seuraa.
-Älä siis ala polttaa. -Selvä.
Hyvä.
Tarkoittaako tämä sitä, että voin olla vieläkin Omicronin kaveri?
Joo, toki.
-Pysy poissa ongelmista. -Okei.
-Ja pese kätesi ja kasvosi. -Joo, käy suihkussa.
Hän taisi ymmärtää.
Joo, niin taisi.
Minäkin tajusin.
Tupakka on kamalaa.
-Olenkin halunnut syyn lopettaa. -Niin minäkin.
-On jo terveempi olo. -Joo.
-Minullakin. -Joo.
-Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Jäitpäs kiinni!
-Senkin addikti! Olet niin heikko. -Paraskin puhuja.
Minäkö? Enpä. Oli vain yksi jäljellä.
En halunnut jättää sitä yksin lipastoon huutelemaan minulle.
-Just. -"Just..."
Avasitko uuden paketin?
Vieroitan itseni vastuullisesti.
-Olet niin täynnä sitä itseään. -Niin sinäkin.
Mutta arvaa mitä, tämä on viimeiseni.
Halusin vain muistuttaa itseäni siitä, miten ällöjä tupakat ovat.
-Joo. -Lopetan, koska ne ovat ällöjä.
-Niinpä. -Lopetin.
Ne tulevat Rhode Islandille aina kymmenen vuoden välein,
joten kaikki odottivat show'ta tosi innoissaan.
Myyn lippuja parkkiksella, ja kymmenen minuuttia ennen alkua
vedin koko pullon kissoille tarkoitettu morfiinia.
Odota, mitä hittoa se on?
Morfiinia kissoille.
-Niin. Tyhmä kysymys. -Aivan. Joo.
-Millainen show oli? -Ei hajuakaan.
Heräsin neljän päivän päästä mielisairaalassa,
kun tukkaani letitti nainen, jota luulin Lou Diamond Phillipsiksi.
Et ole yhtään kuin äitini.
Mistä luulet, että sain kissojen morfiinin?
Anna toinen.
-Loppuivatko ne? -Juhlat ovat ohi.
-Anna omastasi. -Enkä!
Et olisi imuttanut niin nopeasti.
Olin kertomassa jännittävää tarinaa.
Tiedätkö mitä?
Ei se mitään. Emme ole enää tupakoitsijoita.
-Lopetimme. -Sitähän me halusimme.
Saimme, mitä halusimme.
Harmi, koska se oli hauskaa.
-Olihan se vähän. -Joo.
Meistä tuli tupakkakavereita juuri kun lopetimme.
-Nähdään huomenna. -Joo.
Tästä ei päivä parane.
Laatuaikaa isoveikan kanssa.
Keuhkot täynnä raikasta ilmaa.
Pitää palata pian Omicronin luo.
Juttelin Omicronille. Hän sanoi, että sinun pitäisi viettää päivä kanssani.
Outoa. Omicron vihaa sinua.
Vihaako? Mitä minä tein?
Hänestä näytät tyhmältä ja haiset.
Niinkö?
Käske Omicronin sanoa noin kasvokkain,
jotta voin läpsiä hänet takaisin metsään asti.
Voit yrittää, mutta hän on sinua isompi.
Ei puhuta Omicronista.
Tänään saat nauttia tiedoistani.
Onko kysyttävää?
Mistä hajut koostuvat?
Nouse pyörän selkään.
Pidä ohjaustanko suorassa.
Jatka polkemista, kun päästän irti.
Okei.
Pidä jalat polkimilla.
Hyvin menee. Hienoa.
Varo porttia.
Ei! Hidasta! Kierrä portti.
Voi ei!
Taisin tappaa hänet! Tapoin hänet!
Auttakaa!
Pysy perässä!
Jätä minut rauhaan! En nälvinyt sinua, kun oksensit jalkakäytävälle.
-Nälvitpäs. -Niin nälvinkin.
Mitä nyt?
Mitä täällä tapahtuu?
Hei, anteeksi. Mitä täällä tapahtuu?
Vierastalo syttyi eilen tuleen.
-Emmehän me... -Uskon, että taisimme...
Heitimme parikymmentä tumppia aidan yli. Mentiin.
Hei! Mackenzie!
Juuri sinut halusinkin nähdä.
-Miten menee, Liz? Mitä tapahtui? -Kerronpa, mitä tapahtui.
Se sosiopaattinen siskonpoikasi poltti vierastaloni.
Mitä? Älä ole tyhmä.
Sillä pienellä hullulla on jokin perverssi pakkomielle minusta.
Älä kuvittele itsestäsi liikoja. Se kaikki liittyi Omicroniin.
Niin, älä viitsi, hän on lapsi. Eikä hän polta tupakkaa.
Mistä tiesitte, että se lähti tupakasta?
-En tiennyt, arvasin. -Hyvä arvaus.
-Arvasin. -Hyvä arvaus.
Tosi hyvä arvaus. Olisimme arvanneet samaa.
Jos sanon "tuli", hän ajattelee...
Smokey-karhua!
-Ja sitten tupakoita. -Toisena tupakoita.
-Ne kolme kuuluvat yhteen. -Okei!
En jaksa pelejänne. Se pikku lurjus maksaa tästä.
-Yritin vain... -Lopeta. Ei nyt. Mennään.
Kaaduit aika pahasti tänään.
Jouduin käyttämään kaikki Alban ensiapulaukun laastarit.
On parempi olo jo.
Älä huoli. Tytöt tykkää arvista.
Okei.
Minä en huutanut "tupakka" koko naapurustolle.
Tiedän, mutta aivot ovat jäässä.
En ole ollut vuosiin näin kauaa polttamatta.
Tajuan, mutta nyt pikkuveljesi
on pääepäilty tuhopolttotapauksessa.
-Joten voitko... -Mickey-neiti?
Mies palokunnasta tuli tapaamaan sinua.
Hyvää iltapäivää!
-Terve. -Hei.
Olen komisario Shields.
Anteeksi häiriö,
mutta haluaisin puhua siskonpojallenne naapurin tulipalosta.
Tiedätkö mitä? Tämä on aivan absurdia.
Nainen on inhonnut meitä siitä asti kun sai lamauttimesta eteisessä.
Kysyn vain pojalta muutaman kysymyksen, sitten lähden.
Joo.
Tai siis tietenkin. Autamme mielellämme.
Kop kop, onko ketään kotona?
Ben?
Mitä hittoa naamallesi on tapahtunut?
Kaaduin pyörällä.
Oletko kunnossa?
Sattuuko?
No, se on tavallista. Tavallista lapsien hommaa siis.
Pyörät ja naarmut.
Tämä mies haluaa kysyä sinulta muutaman kysymyksen, käykö?
-Joo. -Okei.
Hei, Ben. Olen komisario Shields. Olen palotutkija.
Makeeta! Pidän tulesta.
Kuka nyt ei pitäisi.
Hän on oikeassa. Tuli on kiva juttu.
Olethan omistanut elämäsi sille.
Ehkäpä se olitkin sinä, joka poltit vierastalon.
-Anteeksi mitä? -Eikö vaan?
Kunhan sanoin, oletko nähnyt Tulimyrskyn? Hän teki sen.
Kuka "hän"?
Yksi Baldwineista. Eikö niin?
Ei se hyvä, mutta ei se huonokaan.
Vaikea sanoa. He kaikki ovat niin saman...
En tiedä. Siitä on hetki, kun olen nähnyt sen elokuvan.
Kysy vaan ne kysymykset.
Ben, mitä teit viime yönä?
Piti nähdä Omicron, mutta naapurin täti pilasi sen.
Kuka on Omicron?
Hänen mielikuvituskaverinsa.
Ihan normaalia ja tervettä.
Voinko jutella Omicronille?
En usko. Hän ei pidä ihmisistä.
Just, hän ei tykkää ihmisistä. En minäkään.
Mitä mieltä hän on naapurista?
Hän ei ilahdu kun kuulee, että naapuri hommasi minut ongelmiin.
Hän varmaan sanoo...
"Revin sydämen sen naisen rinnasta, jos hän kiusaa sinua, Ben."
Lapset. Eikös olekin söpöä?
Lapset sanovat välillä tyhmiä juttuja.
Ei se ole iso... Okei. Hyvä juttu.
Tulehan.
Tuo penska.
Eikö ole mahtava mielikuvitus? Hän on kiva poika.
Olen tehnyt näitä töitä kauan.
Yhtä varmasti kuin seison tässä, tuo poika poltti sen vierastalon.
Tajuat kai sen itsekin?
En tietenkään.
En pidä siitä, mitä vihjaat.
En vihjaa mitään.
Tämä ei ole hyvä juttu.
Nyt he uskovat, että hän teki sen.
-Mitä me teemme? -Luulen,
-että pitää tunnustaa. -Olet oikeassa.
-Tai ehkä sinä voisit. -Mitä?
Minusta olisi hullua, jos me kaikki ottaisimme vastuun.
Elämäsi on jo ohi.
-Miten hitossa muka? -En tarkoittanut sitä niin.
Tarkoitin, että et saa sitä enää takaisin raitelle.
Älä viitsi. Olen nuori nainen, parhaassa iässä.
Olet vauva. Sinun pitäisi tunnustaa.
Koska olet alaikäinen, he antavat armoa.
Sitä paitsi se oli todennäköisesti sinun tupakkasi.
Miten niin muka?
Olen nähnyt, kun heität pois lähes polttamattomia tupakoita.
Poltan omani filtteriin asti kuten jenkki.
Minulla on ajatus.
Mitä jos annamme Benin ottaa syyt niskoilleen?
Minä kuuntelen.
Tiedämme, että poika on viaton, mutta hänellä ei ole kaikki kotona.
Hän on todellakin outo.
Eikä hän kukoista meidän kanssamme.
Hänellä menisi paremmin ilman meitä.
Niin. Mikä on pahinta, mitä voisi tapahtua?
He ehkä laittavat hänet sotilaskouluun pariksi vuodeksi.
Kuri saattaisi parantaa outouden.
Ja hänestä tulisi todella hyväkuntoinen.
Tekisimme hänelle ison palveluksen.
Se on oikeastaan kilteintä, mitä voimme tehdä hänelle.
-Tiesin sen! -Mitä hittoa?
Poltatteko te?
Entä Benito? Ettekö välitä hänestä?
Tupakoimme, koska välitämme hänestä.
Yritämme ratkaista valtavaa ongelmaa.
-Mitä laastarille tapahtui? -Rakastan laastaria.
Kun sen yhdistää tupakkaan, niin ollaan ihan uusissa sfääreissä.
Laastari on mahtava.
Arvaa, mitä tein omallani. Laitoin kainaloon.
-Älä viitsi. -Joo.
-Suoraan verenkiertoon. -Fiksua.
-Joo. -Hävetkää.
Häpeä itse. Syyllistät meitä, kun yritämme korjata ongelmaa.
Ole osa ratkaisua tai painu helvettiin.
Niin, Alba. Mitä aiot tehdä?
Hei, halusin vain...
Mitä etsit?
Vastauksia.
Jassoo, no...
Halusin vaan pyytää anteeksi sitä pyöräjuttua.
Älä huoli. Sanon Omicronille, että se oli vahinko.
Se oli vahinko.
Toivottavasti hänkin ajattelee niin.
Ajattelin vain,
että voisimme hengata ja katsoa kahdestaan leffan.
En voi. Pitää mennä metsään.
Mihin tarvitset vasaraa?
Juttujen rikkomiseen.
Millaisten juttujen?
Kaiken, mikä tulee tiellemme.
Anteeksi.
Justiinsa.
Olette aikamoisessa liemessä.
Tunnustatte ja Ben on vapaa, mutta joudutte vankilaan.
Tai olette hiljaa ja petätte viattoman pojan.
Tajuamme tilanteen. Selitimme sen juuri sinulle.
Taitaa olla vain yksi vaihtoehto.
Un vagabundo.
-Mikä? -Kiertolainen. Kulkuri.
Mies, joka ei ole osa yhteiskuntaa ja unohdetaan helposti.
Mitä oikein selität?
En tiedä.
Heikottaa.
Meillä on iso...
Tämähän on mainiota!
Tämä ei ole sitä, miltä näyttää.
En välitä. Polttakaa vaan.
Hommatkaa syöpä, en välitä.
-Vähän rajaa! -Liian julmaa.
Kun te nollat olette täällä polttelemassa,
Ben on tulossa hulluksi!
Selvä, puhun hänelle. Missä hän on?
Veikatkaa.
Metsässä sen hiton Omicronin kanssa tekemässä ties mitä.
Minulle riitti.
Okei, hyvä on.
Tulen kohta perästä.
Hei Ben, saammeko tulla?
Tuo oli pelottavaa.
Naiset ensin.
Hei, mitä sinä teet?
Hengaan Omicronin kanssa.
Niin, siksi oikeastaan tulimme.
Halusimme jutella kanssasi Omicronista.
Keitä te oikein olette?
Olen Chester Omicron.
Hei, Chester.
Hän on Jupiterista.
Floridan Jupiterista.
-Onko tuo isän takki? -Joo.
Minun takkini. Ben antoi sen minulle.
Omicron. Tässä ovat Mickey ja Sabrina.
Ja tässä veljeni, Chip, joka sanoi sinusta kaikki ne jutut.
Enkä sanonut ikinä mitään...
-Kutsutko häntä valehtelijaksi? -En.
Omicron, miksi tulit Greenwichiin?
Tulin tänne kuolemaan.
Just. Pahoittelut.
Minulla diagnosoitiin keuhkosyöpä pari kuukautta sitten.
Joten lähdin metsään tupakoimaan itseni kuoliaaksi.
No...
Sitten löysin hänet.
Tämä pikku tyyppi on ihan paras.
Hän todellakin on.
Onko?
Te olette jättäneet hänet ihan huomiotta.
Opetin häntä ajamaan pyörällä.
Melkein tapoit hänet!
Luojan tähden, lapsi on täynnä nikotiinilaastareita.
-Chip? -Minun mokani.
Se selittää suuren osan hänen käytöksestään.
En tiedä, missä hän olisi ilman minua.
Opetin hänelle jakolaskua,
kellon tuntemista ja viheltämistä.
Näytä heille.
Harjoittelemme vielä.
Tämä tyyppi pelasti henkeni.
Hän opetti minut rakastamaan taas.
Tekisin mitä vain korvatakseni sen.
Niinkö?
Mitä vain?
Tämä on todella kaunis uhraus perheemme puolesta.
Teen sen Benin vuoksi.
En sinun.
Joo.
Siltikin arvostamme sitä.
Jos kuulen, että lapsi tupakoi,
tulen takaisin ja tapan teidät.
Tajusimme.
Ben, haluan, että saat jotain.
Jos haluat koskaan puhua kanssani, käytä tätä ja tulen luoksesi.
No...
Hyvästi, Omicron.
Pärjäilkää.
Kävele vain, hölmö.
Turvavyöt kiinni ja menoksi.
-Joo. -Joo.
Tekstitys: Aino Lahteva