Bună, Chippy. Mătușa ta sexy e acasă?
Am mai vorbit, Jerry. Nu e interesată.
Nici prima soție nu era, dar am convins-o.
E un proces numit„ eroziune.”
Ce poveste de dragoste. Sabrina.
- Știi unde e Mick? - Nu.
N-am mai văzut-o de câteva nopți.
- A fost super. - Mă descurc eu.
Șterge-o, Berlin. N-ai ce căuta aici.
Tu ai?
Regulă. Dacă Mickey nu e aici, nici voi nu veniți.
Eu am venit să aduc florile.
Mă asigur eu că le primește.
I-a plăcut ciocolata?
Da. E ușor să schimbi Jerry cu Jimmy pe felicitare.
Ascultă-mă, nenorocitul.
Ascultă-mă tu, Berlin.
Sunt cu fata asta de 10 ani.
Sunt atât de aproape să o conving.
Păcat, pentru că o să fiu pe aici
și o să mă tot învârt, ca o betonieră.
Știi care e problema cu betoniera, Chip,
am tot vrut să-ți spun. Sunt prea lente!
La dracu, frumușelule!
Eu? Sunt mai urât decât tine!
E cald azi.
Da. Ești ca șunca la soare.
Că sunt un porc?
- Înțeleg. - Da?
- Da. - E bine.
E jenant.
Și pentru Mickey.
Nu înțeleg.
Ce?
- Bună, Mick. - Bună, frumoaso.
Ușurel, domnilor.
- Unde ai fost? - La un interviu.
Nu primești o slujbă îmbrăcată așa.
Nu vă faceți griji.
Ruj, parfum, haine care nu ies din geantă.
- Ai fost cu un bărbat. - Cine e?
Nu știu despre ce vorbiți.
Cred că e hidos dacă nu-l aduci.
Îl arăți pe Jimmy ca pe un premiu. Ăsta cred că e troll.
Dante nu e troll.
Dante! Îl cheamă Dante.
Ce e cu el? Clar ți-e rușine.
Mi-e rușine cu voi. Bine? Gata.
Îmi place și nu vreau să-l sperii cu „bagajul meu.”
- Noi suntem bagaj? - Da!
Voi, Jimmy, FBI din fața casei. Nu e cel mai frumos pachet.
Gata. M-am săturat de idioții ăștia doi,
acum mai vine unul?
Carrot se poartă ciudat de când i-am făcut baie.
Îl puteți repara?
Mă descurc eu.
Alba!
Bine. Cine e norocosul Carrot număr 12?
12? Ben a omorât unsprezece iepuri?
Nu toți o dată...
E mai ușor de cumpărat vrac.
Nu poți hrăni un viitor criminal în serie!
Recunosc, numărul de cadavre aduce mare rușine.
Dar e mai ușor decât să-i explic moartea unui creier fragil.
Nu, Alba, nu poți să-l protejezi mereu!
Bine, ai dreptate.
Nu-l mai protejăm pe Ben.
Spune-i tu.
Ori ăsta e ultimul Carrot și trăiește o viață lungă.
- Bine. - Bine.
- Ultimul Carrot. - Da.
Haide, micuțule.
Arată-te, troll-ule.
CARNE ȘI BRÂNZETURI GREENWHICH
Te-am prins.
Hei, Dante!
Da, tu.
Chip, pleacă de aici.
N-am nimic cu tine personal.
Dar n-am nevoie de un alt golan care să-mi împută casa.
Fă-ne tuturor un serviciu,
urcă pe remorcher și du-te pe Insula Gunoaielor.
Chip, nu-l cunosc pe domnul acesta. Îi ceream o țigară.
Mulțumesc, domnule.
- Pleacă de aici. - Nu.
Ce faci, Mick? Ești gata de plimbare?
Cine dracu e și tipul ăsta?
Dante, Chip. Chip, Dante.
Nu se poate.
E mult prea mare și frumos ca să fie Dante.
Îmi pare rău că te dezamăgesc. Tu cine ești?
Vrea să ne cunoască? De ce?
Nu știu. După mine, Dante
n-ar fi știut de voi. Chip a stricat totul.
Cine e Dante? Luminează-mă și pe mine.
Trollul sexual al lui Mick.
- Ce? - Nu chiar troll.
E ceva ciudat la el dacă se întâlnește cu ea.
Se întâlnește cu el?
De ce? Ce e cu mine?
Î primul rând, nu m-a trecut în telefon „Pizzeria Vito.”
Serios? Din nou?
Când ne-am cunoscut, luam o gagică de la aeroport
și a trebuit să ascund numărul ei.
Și acum sunt tot pizza.
Bine, liniștește-te. Îți schimb numele în agendă.
Nu înțelegi. Nu e vorba de asta. E prea târziu.
Acum sunt pizza lui Dante.
Copii, puteți să-mi faceți o favoare?
- Nu se poate! Am terminat. - Mă ajutați să scap de Jimmy?
S-a făcut!
- Fă-ți bagajul, Jimbo. - Mă alungi?
După tot ce-am făcut pentru tine?
Scuza, dar poporul a vorbit.
Da.
Da. Fie.
Aș vrea să fiu într-un milion de alte locuri acum.
Bine. Dante vine să mă ia mai târziu
și dacă puteți
să nu fiți nesimțiți cinci minute, ar fi perfect.
Da, fie.
Bine.
Va fi distractiv. Să mergem repede, să nu pierdem începutul.
Copii, coborâți!
Uite-i! Maimuțele mele!
Uite-i. Sabrina, Ben.
Și Chip, pe care l-ai cunoscut.
Da. Salut.
Mă bucur să vă cunosc. Sunt Dante.
- Bună. - Plăcerea e a noastră.
Ce faci?
Bine! La revedere. Să vă faceți temele.
Ca niște. . . copii.
Nu prea cred eu.
- Temele sau... - Nu. Chestia asta.
Să vedem... V-a zis să fiți drăguți cu mine, nu?
- Ce? Nu fii prostuț. - Haide.
Mama adoptivă făcea aceeași chestie când își aducea iubiții.
Ai fost adoptat?
Da. Așa că nu mai jucați teatru.
Știu că nu vreți să fiți aici, nu?
E Iad.
Târfă, am avut o înțelegere!
E cinstită.
Știu că au întrebări pentru mine, așa că vă ascult.
Nu. Mergem la film, te rog.
Ce-ar fi să stăm aici de vorbă toți?
Da?
Tipul ăsta, fostul mamei adoptive, Big Steve,
l-am torturat până a înnebunit.
I-am depresurizat cauciucurile, i-am donat hainele.
Nu le da idei. Sunt oribili.
- Câteva. - Ce zici de asta?
- Ce? - Ce?
Jimmy!
Ce?
Ce faci aici?
Voiam să văd o familie perfectă.
Domnul Perfect?
Eu sunt „Nu-destul-de-bun.”
Jimmy, du-te și culcă-te undeva. Te faci de râs.
- Da, du-te acasă. - Nu mă duc nicăieri, Chip.
Dante, bate-l măr!
Sabrina, sunt aici.
- Jimmy... - Ben, și tu vrei să plec?
Cine ești?
- Asta a durut. - Bine.
- Mă descurc eu. - Doare.
- Jimmy. - Da.
Hai să vorbim o secundă.
Nu te lovesc. Haide.
Bine, am înțeles. Ea e drogată.
Am înțeles. Dar tu nu poți fi așa.
O iubești?
- Foarte mult! - O iubești mult.
- Ești băiat bun, nu? - Foarte bun.
Da.
Atunci, respectă-i decizia.
Du-te acasă, culcă-te.
Bine? Haide.
Culcă-te.
Da.
Merg să mă culc.
Rază de soare
luminează-mi ziua
O adiere se simte.
E timpul pentru joacă, nu pentru muncă.
Doar iubirea contează
Sunt fericit că trăiesc
Da!
Salut, amice.
Unde e Carrot?
Carrot nu mai vine.
Hai să stăm jos, să vorbim.
Ben...
Carrot a murit.
Cum? Ca un telefon?
Nu, Benito.
Iepurașul tău, Carrot, nu mai e.
E Sus, la Cer, cu Iisus.
Nu știam că o luăm pe drumul ăsta.
În religia catolică, credem că atunci când cineva moare,
sufletul se separă de corp și apoi ești judecat de Domnul.
Și El decide dacă trăiești în Rai
sau mergi în Iad, cu dracii.
Carrot e în Iad?
- Nu. - Nu.
Sigur a fost un iepure bun și e în Rai.
Dar n-a fost un iepure bun.
Nu făcea trucuri și făcea mizerie pe jos.
O să ardă în flăcările Iadului.
Păi...
Până când se reîncarnează.
Și se întoarce ca o altă făptură.
Se întoarce ca o maimuță? Mereu mi-am dorit una.
Acum vezi de ce fac așa.
Da, înțeleg.
Hei, mulțumesc că m-ați primit din nou.
- Ai o familie minunată. - Da, sunt buni.
Ciudat. Credeam că suntem „bagaj.”
Ești așa prostuță.
- E prostuță. - E nebunie.
Vrei să vezi adevăratul bagaj? Îl car zilnic.
Vezi?
26 septembrie, 1983.
Bob Forsch a lansat „fără lovituri.”
Atunci mi-am văzut tatăl ultima dată.
Da.
Știu.
S-a dus să ia un hot dog în timpul reprizei a șaptea
și nu s-a mai întors.
- A ieșit atunci? - Groaznic.
- Da. - Da.
Nu vreau să fiu insensibilă, dar comparându-l cu ei,
bagajul tău merită cărat, știi ce zic?
Ești teribilă.
- Sunt un ticălos. - Puțin.
- Bine. - Ticălosule.
Cine vrea plăcintă?
- Da. - Eu!
Chip, adu plăcinta, omule.
Nu. Alba s-o aducă.
Ce vrei să spui?
A stat în bucătărie toată ziua.
E rândul tău.
Da, sigur.
Amice, nu te-am întrebat.
E casa mea, nenorocitule! Eu fac regulile!
Nu aduc eu plăcinta, tu o aduci!
Nu m-atinge!
Chip?
- Chip? - Da?
Ce e?
Adu plăcinta, amice.
Plăcinta.
Da.
Fă-o pe a mea à la mode.
Dante trebuie să fie distrus.
Da, toate bune, dar ce caută ticălosul ăsta aici?
- Da, unde e Mickey? - Nu vine.
Eu am scris mesajul.
Un sfat, puștiule,
nu-i spune unui tip că e ceva sigur, dar nu e.
Unele medicamente nu pot fi eliminate ușor.
Pilule albastre?
Da, ce știi de spre ele?
Da, sunt scumpe. Am un tip care le vinde.
- Da. E doctor. - Concentrați-vă, proștilor.
Voi aveți deficiențe sexuale,
Dante pupă picioarele lui Mick.
Ce propui?
Să ne unim forțele.
Puștiul are dreptate. E perfect pentru ea.
- Să scăpăm de el. - Care-i planul, Chip?
Tipul iubește copii, da?
Da.
Dacă i-ar iubi prea mult?
Nu știu prea multe despre asta, Chip.
Nu-mi arătați fața.
Punem niște poze pe calculatorul lui.
Îl facem pedofil. Îmi place...
Îi place plăcinta în închisoare?
FBI!
Nu e ce pare!
Aș vrea să spun câteva cuvinte.
Ben, am auzit că ți-ai pierdut iepurașul,
și ți-am adus ceva mai bun.
Un cățeluș?
Nu se poate!
- Mersi, Dante. - Cu plăcere.
Ești așa de bun cu mine.
De ce n-aș fi?
Îmi place să fiu cu tine, cu familia ta.
Te iubesc.
Eu...
Și eu te iubesc.
„Te iubesc”? Cine spune asta?
Doamne, e vreun psihopat?
Mickey, e totul în regulă?
Nu! Dante mi-a spus că mă iubește.
Tu îl iubești?
Ar trebui, nu? Nu știu. Nu!
Doamne, e minunat.
- E grozav. - Da.
- Are slujbă bună. - Da.
E tigru în pat.
Sunt prințesa lui.
- Copiii îl adoră. - Da.
- I-a luat lui Ben câine! - Ce?
Ce e cu mine? Ar trebui să-l iubesc, nu?
- Ce fel de câine? - Uită de câine!
- Nu câinele. - Nu...
Ce e cu mine?
Am bărbatul perfect, familia perfectă și nu sunt fericită.
Alba, n-o să fiu niciodată fericită!
- Nu! - Nu.
- Bine. - Nu!
- Nu face asta!
Ascultă-mă.
E visul american.
Da? Să ai tot ce ți-ai dorit și să fii nefericită.
- Ce? - Da.
Știu ce-ai nevoie. Stai un pic.
Nu e bine. Mă simt rău.
Uite. Calmează-te.
- Ce-i? - Ajutoarele lui Poodle.
Cum crezi că a rezistat atâția ani?
Ben, trebuie să vorbim de animalul tău nou.
Nou? Nu e nou.
Carrot s-a reîncărnat într-un cățel.
E îngrijit.
- Nu. - Nu e, Ben.
- Bine, dă-mi... - Bine.
Ascultă-mă, amice, e dur, dar
e pentru binele tău, da?
Când cineva moare, nu se mai întoarce.
Nu există Rai, Iad sau reîncarnare.
Nu e Carrot. S-a dus.
Și nu-l mai vezi.
Și mami și tati au murit?
- Nu! - Ce? Bineînțeles că nu!
De ce spui asta?
Mereu zici așa de mami și tati.
Dar e diferit.
Mami și tati au fugit...
Nu sunt aici pentru că nu pot,
nu că nu vor.
Nu te cred. Cred că au murit.
Vreți să mă înveseliți cu un câine prost!
Ce vrei? Să port o armă?
- Port. - Stai.
Nu te arestez.
Sunt de partea ta.
Despre ce vorbești?
Și mie îmi place Mickey.
Ce? Glumești?
Ce? Altul?
Ți se pare că glumesc?
- E soarele pe cerul meu. - Doamne.
MICKEY-DRĂGUȚĂ IUBIREA AȘTEAPTĂ!
Vorbesc cu tine. Cascadoria de la motel n-a mers.
Vreți să-l închideți câteva zile și apoi?
Ai o idee mai bună?
Dacă vreți să scăpați de nenorocit,
trebuie să fiți doctori.
Toată lumea are o slăbiciune.
Hei, amice.
Unde e cățelul?
Nu știu. Cred că în iad cu mami și cu tati,
sfâșiat de demoni.
Nu spune asta. Părinții tăi n-au murit.
Ba nu. Uite-i aici!
Mami și tati s-au reîncarnat în iepuri.
Vorbiți serios?
- Da. - Da.
Vezi, Benito?
N-o să mai fii trist.
Ai grijă cu îmbrățișările.
Hei, știu că sunt nou pe aici.
Credeți că așa e cel mai bine?
Ai dreptate. Ești nou.
Mick, poți coborî un minut?
Vin.
Salut.
- Bună. - Bună.
- Ești bine? - Eu? Da.
Da. Ce e?
Avem o problemă cu Ben.
Ce? L-am convins că părinții lui sunt iepuri.
Haide, frate.
Nu ajungeam aici
dacă nu era câinele tău prost.
Doamnelor!
Ben va fi bine.
Vom fi bine, că am rezolvat-o.
Mick, ce-s alea?
Antidepresive.
Mergem să vedem mâncarea iepurilor.
Bine, spune-mi ceva.
De când ești depresivă?
Nu mai sunt, datorită lor.
Răspund eu.
Bună, Dante e aici?
Cine ești tu?
Tatăl lui.
- Cine ești tu? - Tatăl lui.
- De unde-l știi? - Îmi e dator.
Și-a încălcat cuvântul
și i-am spus: „joacă rolul tatălui lui Dante,
sau iei 20 de ani.”
Dante va fi așa prins cu el,
că nu va mai avea timp de Mickey.
Scuze, te cunosc?
Sunt eu, Dante.
Tatăl tău.
Tata?
Am așteptat momentul ăsta atâta timp.
E un hot dog?
Am ceva pentru tine.
Ia hot dog-ul, Dante.
Știu că e târziu.
Trebuie să intrăm!
Haide!
Îmi datorezi copilăria, nenorocitule!
Bagajul ăsta n-o să-ți încapă în buzunar.
Stai, greșești. Nu e tatăl tău!
- Ce? - M-a lovit cu ciocanul.
Ce-i aici? Cine sunteți?
Noi trebuia să fim cu Mick.
Nu. Eu trebuia să fiu cu Mick.
Ei nu sunt buni.
Dacă trebuie, vei fi cu ea.
Înapoi. E a mea.
Tu cine ești?
Haide, nu te prosti. Ne vedem în fiecare zi.
Glumești?
Chiar nu știi cine sunt?
Dl Porcușor?
Kevin Bacon?
Jon Hamm? Sună cunoscut?
- De la FBI? - Da!
Clovnii ăștia te plac. Nu înțeleg de ce.
Bine, trebuie să plecați.
- Stai jos, orfanule. - Ce-ai zis?
Ai auzit, distrugător de case.
Destul.
Cine va fi, Mick?
Haide.
Nu.
Dante, ești mare și bun,
dar e prea mult, știi?
Pentru tine.
Și tu...
Prea „unchiul.”
Da.
Chestia cu porcul...
Jimmy,
tu ești... ierți prea ușor.
Nu e vina ta.
Pot să te întreb ceva? A zis unchi sau urât?
Unchi.
- Bun. Mă bag. - Ba nu.
Cum adică, te bagi?
Mick, suntem confuzi.
Pe cine alegi?
Nu știu ce vreau.
Dar o să aflu.
Ai grijă de copii, da, Jimmy?
Da, Mick.
Ce femeie!
Fata mea!