FEIL VEIL INGEN INNKJØRING
Flytt dere, idioter.
Ok, alle ut.
Gå og lær masse dere aldri får bruk for.
"Ha det, tante Mickey. Tusen takk.
Jeg vet jeg ikke er barnet ditt. Helt blåst å våkne kl. 07.00."
Det går bra, Sabrina. Takk for at du sier det. Ha det.
Ja. Ikke glem at Ben og jeg må kjøres til tannlegen etter skolen i morgen.
Høres ut som Jimmy sin jobb.
Hva? Hvorfor?
Fordi jeg vil ikke.
Nei, jeg mener, hvorfor må de til tannlegen?
Vi skal rense tennene.
Javel. Har dere ikke tannkost?
Gud, generasjonen deres tåler ingenting.
Tannleger er ikke vår generasjon.
De er ikke min generasjon, ok?
Jeg har aldri vært hos en, og det går bra med meg.
Du har hatt den råtne tanna i minst fem år.
Hører du meg klage over det?
Nei. Fordi jeg tygger på den andre siden, og unngår varmt og kaldt.
Kroppen er min tannlege.
Når den dårlige tanna kommer ut, ramler den ut naturlig.
Himmel. Skolepolitiet kommer.
Alle ut. Kom igjen. Fort.
-Frøken Mu... Kan jeg få et ord? -Kom igjen, ut. Gå.
Hvis dette gjelder bilen, er det greit...
Det er det ikke. Ikke gjør det igjen. Men jeg ville snakke med deg
angående en mobbe-situasjon, som involverer en av barna dine.
Ja, det er slikt som ofte skjer.
Chip er et vandrende mål, er han ikke?
Jeg må være helt ærlig, dersom det var innenfor å gi ham juling,
ville jeg gjort det daglig.
Det handler ikke om Chip. Det er Sabrina.
Ja, den er vanskelig. Hun er verst.
Jeg har vært mottaker av det i månedsvis nå.
Hun bryter meg ned, jeg bygger meg opp igjen.
Jeg må ærlig talt si at jeg snart er tom for materialer.
Jeg beklager at du må bygge så mye.
Men det er faktisk Sabrina som blir mobbet.
Hva sa du?
Det ser ut til at hun er presset ut av vennegjengen sin.
Og siden hun sannsynligvis er en av våre mest populære studenter,
har det en dominoeffekt på hele økosystemet vårt.
Greit. Snakker vi om den samme Sabrina?
Mørkt hår? Vakker, på en skremmende måte?
Jeg har snakket med henne, hun vil ikke si noe.
Du er tanten hennes, kanskje du kommer gjennom.
-Ja. -Ok.
Sannsynligvis. Jeg skal ta det opp. Takk for at du sier ifra.
Hun blir mobbet!
Det er så bra.
Karma er en rettferdig, men nådeløs kjerring.
Normalt sett ønsker jeg ingen noe vondt,
men tanken på at Sabrina spiser lunsjen alene, er så fin.
Så bra.
Det er kanskje det beste som kan skje henne.
-Ja. -Setter henne litt på plass.
Ja, hun har gravd sin egen grav, og nå får hun kjenne hvordan den smaker.
Kjenn på det, tipse.
-Ikke sant? -Ja.
God natt.
Drøm søtt, lykke til.
Tøff dag på jobben?
Hva pokker sa du til meg?
Bare et kjapt spørsmål i farten.
Tror du det er morsomt?
Kanskje se deg selv i speilet, din storøyde tispe.
Hva om vi puster dypt nå.
Ja? Har du også noe å komme med?
Nei. Du har rett uansett hva du sier.
Som jeg trodde, chismosa.
Jeg vet ikke hva det ordet betyr, men det er sikkert ufint.
Ja? Hva pokker var det for noe?
Jeg vet ikke.
Jeg trodde mobbing ville mykne henne, men dette var skummelt.
Ja. Vi gjør dette hele tiden, men vanligvis er det litt kunst i det.
Skjønner du hva jeg mener? Ingenting smart i det der.
Det såret meg virkelig.
Er det mobbingen som skaper dette?
Ok, dette er ikke like morsomt, som jeg trodde.
-Jeg snakker med henne. -Ja.
Vær modig.
Trygt å komme inn?
Hva vil du?
Rektoren din fortalte meg at du blir mobbet,
og jeg ville bare si at vi alle kjenner til det.
Inkludert meg, tro det eller ei.
Kan jeg nok tro.
Ok. Flott.
Kanskje jeg kan være til litt hjelp.
Hva har vi med å gjøre?
Truseløftere? Dasspylere? Balleknusere?
Det er ikke noe. Bare noe teit nettmobbing.
Hva pokker er nettmobbing?
Mobbing på Internett.
Lar du en gjeng nerder hakke på deg med maskinene sine?
De er ikke nerder.
De er nerder hvis de er på Internett.
Det er en venninne, Zoe.
Var venninne, iallefall.
Hvorfor ødelegger du henne ikke systematisk?
-Er det ikke det man gjør? -Jeg kan ikke.
-Hvorfor? -Jeg bare kan ikke, ok?
Ok. Høres bare ikke ut som deg.
Unnskyld meg, har ikke du noe bedre å foreta deg?
Som det at du er elendig til å sminke deg,
til tross for 70 år med erfaring?
Seg skjønner hvor dette tar veien, så jeg stikker nå.
Hvordan gikk det?
Vel, hun skar meg opp,
fylte meg med ødeleggelse, og sydde meg igjen.
La meg spørre deg om noe. Ser jeg ut som 70?
Hva?
Bare glem det. Av en eller annen grunn, kjemper hun ikke tilbake.
Og nå lekker dette inn i vårt økosystem.
Nei. Jeg klarer ikke håndtere en ondere Sabrina.
Da må vi ordne opp for henne.
Er det ansiktet ditt,
eller har forskere funnet en måte å gro hestehaler på en kjøttbolle?
-De er fine. -Ja.
-Jeg har en. -Har du en?
"Du er som en boks tunfisk, som har gått ut på dato."
-Jeg forstår ikke den. -Nei, den er god. Ja, hun lukter.
-Ok. -Hva gjør dere på laptopen min?
Vi forer disse nettmobberne med begge hender.
Hva?
Dere er på min konto.
Selvfølgelig er jeg det. Hvordan skulle jeg ellers vært deg?
Gode Gud. Dette er ikke bra.
Nei, hun hadde noen skikkelige dårlige. Ser du på den med tunfisken?
Bla oppover, mine er morsomme.
Dere forstår ikke. Zoe stjal journalen min fra skapet!
-Vent litt. Skriver du dagbok? -Det er ikke dagbok. En journal. Ok?
Og på grunn av dere, har hun nettopp spredd det over hele Internett.
Vent, ro deg ned. Ok? Ro deg ned. La oss se.
Er dette deg? "Forlatt. Oppgitt. Avvist.
Jeg flyter i båten min, på havet av mine foreldres feil.
Hvem vil elske meg? Seilene vil ikke. Havet kan ikke.
Himmelen? Himmelen kan bare se."
-Ok. -Det er mye bevissthet!
Ja, nei, det skal være som en strøm av bevissthet.
Jeg synes det er bra. Hva synes du?
Nei, det er bra. Du er en forfatter. Det er helt sikkert.
Gi dere, begge to!
Gi meg den. Dere har ødelagt livet mitt!
Visste du at hun hadde slikt stygt grinefjes?
Jeg griner ikke.
Nei.
Fisken ser syk ut.
Har du hørt sånn tull?
-Hva da? -Alt sammen.
Reklame fra Store Tenner,
prøver å overbevise deg at du knapt er menneske, uten smilet til en stjerne.
Hva babler du om?
Disse såkalte profesjonelle som bruker frykt til å overbevise oss,
når faktum er at man antakelig kan gjøre det selv.
Pokker heller, en ape kunne gjort det.
Folk gjør ikke tannlegearbeid selv, fordi det krever spesiell ferdigheter.
Jeg kan fikse toalettet, men jeg foretrekker en rørlegger.
Ikke få meg i gang med rørleggere.
Bra jobbet, småen.
Ser deg om seks måneder, ok?
Jeg har bare ett hull.
Virkelig? Hvem sa det? Tannfeen?
Vi får vel stole på ham.
-Unnskyld meg? -Beklager, doktor.
Hadde du sett inni munnen hans, ville du visst han var idiot.
Dette er bra. La oss teste.
Jeg vedder på at den klovnen ikke kan se hvilken tann som plager meg.
Jeg tipper det er nummer 19. Den sorte.
Den tannen må ut umiddelbart.
Godt gjettet. Hva kommer det til å koste?
Ingenting. Forsikringen din dekker det.
Tror du han har forsikring?
Det koster 1 500 dollar uten.
Ja, hva om jeg kjøper et nytt sett med golfkøller til deg,
og så dropper vi den delen der du utfører unødvendig operasjon på meg?
Jeg kan forsikre deg, det er nødvendig.
En slik infeksjon kan gå rett i blodet og ta livet av deg.
Bare la den være da.
Kan du dø av en tann?
Ikke hør på den tunge-sugeren.
I gamle dager fantes det ikke tannleger engang.
Barbererne tok seg av alt over skuldrene.
Visste du ikke det, doktor?
Jeg vet ikke hvor denne motviljen kommer fra,
men det forandrer ikke det faktum at den tanna må ut.
Gjør deg selv om du vil.
Ja, kanskje jeg gjør det.
Og du kan gjøre dette, hva enn det er. Samme for meg.
Kom igjen, gutter.
-Opp. -Nei.
Kom igjen. Festen er over. La oss dra.
La meg være. Dette er din feil.
Sabrina, du kan ikke være her for alltid. Du må tilbake på skolen på et tidspunkt.
-Jeg kan ikke. -Ingen bryr seg om at du har dagbok.
Det er en journal.
Samme det. Betyr ingenting.
Du forstår ikke.
Alle pleide å frykte og respektere meg.
Nå tror de jeg er en trist sekk av følelser.
Kom igjen, ikke si det.
De er sikkert redde enda.
Du er den slemmeste jeg har møtt.
Jeg er redd for å gå ut av rommet de fleste morgenene,
for jeg vet ikke hva du vil si til meg.
-Er det sant? -Ja.
Den gangen du sa stemmen min hørtes feit ut?
-Ja. Den var god. -Den var veldig god.
Det er som du har smør i halsen.
Ja, jeg forstår det ikke.
Jeg klarer ikke forstå hva det betyr. Men det er poenget.
Jeg har tenkt på det siden. Ser du? Du kom inn i hodet mitt.
Det er den tispa inni deg. Det er den tispa de må se.
Ja. Men hvordan?
Ved å gå hjem til Zoe, og rive henne i fillebiter.
Ja, jeg kan jo gjøre det.
Kan vel? Ikke godt nok. La meg høre deg si det.
Greit? Jeg skal rive henne i fillebiter. Fornøyd?
Fornøyd? Nei, jeg er ikke fornøyd.
For det hørtes ut som
du vil dra bort og kile henne litt på rompa,
men det gjør ikke susen.
Denne jenta ydmyket deg. Hva vil du gjøre med det?
Jeg skal rive henne i fillebiter.
Nå snakker vi. Og hva gjør du så?
Jeg skal mate henne med det.
Jeg liker det. La oss hente den dagboken.
-Det er en journal. -Samme det.
I hvilken verden er dette enklere enn å gå til tannlegen?
En billigere en. Vet du hvor mye en tank med lystgass koster?
Nei. Hvor mye?
Jeg vet ikke, men mer en pisket krem.
Dette er ikke medisinsk, men gir meg like vel turene.
Dette er galskap. La oss dra tilbake til tannlegen.
Nei. Absolutt ikke.
Jeg prøver å lære dere en lekse her. Ok?
Litt selvforsyning.
Kan du ikke bare lære oss å skifte dekk, eller noe?
Jeg gleder meg til å se deg dra ut tanna.
-Takk, kompis. -Ingen oppmuntring her, Ben.
Vet du hva, Chip? La meg fortelle deg noe.
Ørene på stilk, Ben.
Ikke i nærmeste framtid, Kjernevåpen, utslettelse, ok?
Kredittkort, penger, hus, alt borte. Ingenting fungerer.
Sabrina, Alba, Mickey, alle borte. Hvorfor? Du spiste dem. Du måtte.
Ville du kunne gjort noe på egen hånd?
Det blir 86,78 dollar.
Det var litt mer enn jeg hadde tenkt.
Bare legg alt tilbake,
unntatt kremen, vodkaen og tangen?
Ja, nå blir det fest.
Jeg er i hodet ditt i kveld. Kan du kjenne meg?
Jeg er i hodet ditt i kveld Kan du kjenne meg?
Hva er det vi hører på?
Kamp-musikk. Gjør oss klare til kamp.
Hvorfor skriker de?
Er de sinte fordi de er dårlige musikere?
Ikke overtenk. Bare drikk drinken din.
Jeg kan ikke drikke mer av dette. Kjennes ut som hjertet skal eksplodere.
Bra. Det stemmer. Det betyr at den virker.
-Ok, er du klar? -Ja.
-Ja? -Ja.
-Klare for dette? -Ja!
Nå smeller det.
-Hva er greia med isen? -Det får du se.
-Ja. Er du klar? -Jeg er klar.
Ja? Ingen nøling. Ok?
Når hun åpner døren, går vi rett på henne.
Jeg forstår.
Ro ned, tispe.
Sabrina? Hva gjør du her?
Dette er mitt hus, Zoe! Så gi meg tilbake journalen,
før jeg banker deg så hardt at du faktisk kjenner det, for en gangs skyld.
-Pause. -Hva sier du til det?
Pause.
Unnskyld oss, et øyeblikk. Kan jeg få snakke med...
Hva pokker er det du gjør?
Hva mener du? Jeg skal fore henne med ræva.
-Nei. Vi kan ikke det. -Hvorfor ikke?
Fordi hun sitter på den. I en rullestol.
Hva har det med saken å gjøre?
Det har alt å si. Du kan ikke banke en funksjonshemmet.
-Sier hvem? -Sier alle. Slik er regelen.
Det er så arkaisk. Hun fortjener å bli behandlet som alle andre.
Kom deg ut derfra. Jeg kommer aldri til å forstå denne generasjonen.
-Hva er det å forstå? -Beklager dere, jeg går inn.
Forresten, trenger du meg, Sabrina, skal jeg bare publisere hele dagboken online.
-Ha det. -Nei!
Vi hadde henne, Mickey!
Du glemte den delen med at hun ikke kan gå.
La oss dra.
La meg se. Hvor ille er det?
"Hodet mitt er et rot.
Som en gammel tegning, som ikke er visket ut,
som du ikke kan viske ut fordi det tar for lang tid, for vondt."
Dette er ydmykende.
Ja, jeg hadde det ikke bra. Ok?
Her er en litt lystigere.
"Mickey sparte et halvt tunfisksmørbrød i går.
Den lille gesten
er det fineste noen har gjort for meg, siden foreldrene mine forlot meg."
Det smørbrødet var til Jimmy.
Men jeg er virkelig glad det lyste opp...
-Nei. -...en tøff dag.
Drit i dette, ok? Drit i det. Ikke noe poeng i det.
Det finnes ingen plan B.
Jeg kan bare ta livet mitt.
Det er ikke så dårlig ide.
Takk.
Nei. Ikke gjøre det. Men trusselen om det?
Alle vil tro du er sprø, og ingen vil kødde med deg lenger.
Ja, men selvmord er mer trist enn sprøtt.
Det er ikke det vi ønsker.
Mord-selvmord? Der har vi det. Ingen kødder med det.
Jeg vet ikke. Det er litt forsyrret, Jim Jones-sprøtt.
Jeg går for mer selvsabotasje.
-Type Britney-sprø. -Jeg elsker Britney.
Ja, selvsagt gjør du det. Alle gjør det. Hun er perfekt.
Og akkurat nå nyter hun en flott del to.
Ja.
Jeg tror du er inne på noe her.
Ding, dong, gutter. Skolen er neste.
Bedre enn dette blir det ikke.
Kanskje tannen din verker, fordi du spiser for nye krem.
Jeg spiser ikke krem, Ben. Jeg suger lystgass fra kanna.
Kan jeg få litt?
Nei. Ikke før hjernen din er ferdig utviklet.
Spør når du er 13.
Ok.
Jeg kunne revet av meg tungen. Tangen.
Se og lær, gutter.
Feil tann, du må ta den sorte.
Jeg vet hvilken det er, ok? Jeg kan ikke se inn i munnen min.
Vet du hva? Gjør det du.
Ikke tale om. Jeg rører ikke den tingen.
Jeg kan gjøre det.
Ja, det er sikkert bedre.
Denne rødhåra dropsen roter det sikkert til.
Gi meg tangen.
Ja. Slik ja. Det er håp for deg enda.
Ok, før bedøvelsen slutter å virke.
Har det.
Kom igjen.
Jeg får den ikke. Den er for slimete og skummer.
Du må klemme rundt den.
Greit, har den.
Hold den og riv.
-Greit. En, to, tre. -En, to, tre.
Herregud! Jeg brakk den.
Smertestillende.
Har du vondt? Herregud.
Ikke rør meg.
Det er slik som skjer, når man skal klare seg selv.
-Hent nøklene! -Hent nøklene!
Vi må ha en profesjonell.
Det vokser ut igjen.
Hei, vent! Hva gjør du?
Hva mener du? Jeg tar en Britney.
Vent et lite øyeblikk.
Hvorfor?
Jeg tror ledningene rotet seg litt.
Hva mener du?
Jeg skjønner nå at du tenkte på skallede Britney.
Problemet er at Alba og jeg har en litt annerledes innfallsvinkel.
Hva skjer?
Akkurat nå er jeg veldig lei meg for det som skal skje.
-Hva? -Ok?
Der er den gale tispa. Ta henne.
-Sabrina Pemberton? -Ja?
Vi henter deg inn til tvungen psykiatrisk omsorg.
-Hva? -Ja.
Frøken Pemberton, du må legge fra deg det våpenet, og komme med oss.
Dette er ikke et våpen. Det er en barberhøvel.
Slipp meg. Jeg er ikke gal. Dere er gale.
-Ja, alle er gale, unntatt henne. -Slipp meg.
-Dette er... -Ekte. Bra.
Det er bra.
Mickey. Takk for smørbrødet.
Alt i orden.
Jeg synes det gikk fint.
Doktor. Du må hjelpe meg.
Kom igjen. La oss få ut denne greia.
-Du må fjerne hendene dine fra meg. -Hva vil du jeg skal si?
At jeg tok feil? At jeg tok feil og du hadde rett?
Du må gå til akutten.
Doktor, han trenger virkelig hjelp. Jeg betaler for det.
Jeg er en pediatrisk tannlege. Denne mannen må opereres.
-Nei, jeg har tro på deg. -Jeg advarer deg. Slipp meg.
Det brenner. Du fikk det i munnen min.
Kom her.
Ut av bilen. Kom igjen.
Hånden min.
Din sadistiske dritt.
Du knuste meg.
SYKEHUS PSYKIATRISK AVDELING
Der er hun. Velkommen tilbake.
Du ser... uthvilt ut. Hvordan var oppholdet?
Jeg skal aldri snakke med dere to igjen.
Aner dere hva jeg fikk se der inne?
En kvinne som truet med å skjære av seg brystene.
Dæven.
Du bør komme og sjekke hva som foregår på utsiden,
for jeg tror du vil bli positivt overrasket.
Hei, Sabrina.
Jeg er så lei meg for alt.
Jeg håper vi kan bli venner igjen.
Her er journalen din.
Det går bra, Zoe. Jeg tilgir deg.
Jeg har hatt god tid til å tenke her, og jeg er ikke sint på deg.
-Er du ikke? -Nei.
Selvsagt ikke. Det ville vært bortkastet tid
for en som meg å være sint på en så ubetydelig en som deg.
Sannheten er at jeg synes synd på deg.
-Ok. Takk. -Ingen årsak.
Kom igjen, la oss dra.
Jeg er redd for vennene hennes.
-Ja. Heller dem enn oss. -Ja. Tispa er tilbake.
Hva sa du?
-Nei, jeg sa ikke noe. -Jeg hørte ikke noe.
Som jeg trodde.
BARBERER
Du må hjelpe meg.
Har han en avtale?
Jeg gråter ikke!
Tekst: Yvonne Kallhovd