Monstrul mi-a scos măruntaiele, dar eram viu...
...și le-a mâncat, chiar dacă miroseau a vomă,
dar nu-i păsa. Eu am țipat, dar n-a venit nimeni
și a alunecat în vomă și m-am trezit.
Stai, sunt confuză.
Mirosea a vomă sau era vomă?
Ambele.
Ben, e înspăimântător, înțeleg,
dar ai avut un coșmar. Nu există monștrii.
E real! Într-o noapte, o să vină să-și termine treaba
și o să-ți pară rău.
- Haide, Ben. - Da, frate, înțeleg.
Sigur. Și mie îmi pare rău.
Ascultă... da, sigur.
Tâmpit.
În regulă.
Pace.
- La naiba! - Cine a fost?
Colegul meu de laborator, Dylan. E un nebun.
Ne-am distrat super săptămâna asta.
Am făcut rapoartele de laborator, am tras vânturi în pahare.
Am râs de mingii. A fost super.
- Deci sunteți prieteni? - Sper.
Să fiu prieten cu el mă duce într-o nouă pătură socială.
- Care-i problema? - Tu.
A acceptat să doarmă la noi,,
dar mama lui nu l-a lăsat.
De ce e vina mea?
Aici e un coș de gunoi nesupravegheat.
- Nesupravegheat? - Da.
Glumești?
Eu supraveghez. Alba, știai?
Da, am auzit. De la mulți.
Nu credeam că-ți pasă.
Credeam că ești mândră de gunoiul tău.
Nu-mi pasă. Dar ce rost are să mă agit
dacă nimănui nu-i pasă?
E o binecuvântare, nu?
Aici a fost raiul de când copiii au fost
aruncați de sistem.
Ce sistem?
De unde iei copiii și nu-i mai lași pe părinți să doarmă.
Weekend-ul următor, întorc favoarea.
Și continuă și continuă.
Sună minunat.
Ba nu. Poodle și-ar fi luat pastilele
în timp ce Alba golea sacii de dormit de urină.
Stai. Adică ei sunt de acord cu un
părinte care ia pastile, dar nu cu mine?
La naiba. Ratații ăștia din Greenwich
- îmi arată respect! - Ce vrei să spui?
Adică vei dormi cu băiatul ăla.
Uite-o. Mama lui Dylan.
Și Dylan.
Abține-te și urmează-mă.
- D-Money. - Chip cu Ciocolată și Mentă.
Ce faci, playboy?
Chip, n-ai uitat ceva? Iaurtul cu polen de albină.
Știi ce spun eu mereu.
Dacă ne hrănim creierul, mintea poate să lucreze.
Da. Niciodată să n-o mai spui.
Bună. Sunt mătușa lui Chip, Mackenzie.
Karen, mama lui Dylan.
Doamne, mă bucur așa de tare să te cunosc.
Chip e îndrăgostit de Dylan.
Mătușă Mackenzie.
- Da? - Poate să doarmă la noi?
Chip, ai de făcut o temă la istorie pentru luni.
Am făcut-o deja.
Nu mai e loc de îmbunătățiri?
- Mai am timp duminică. - Și biserica?
O fac după.
Și ora de puzzle de la centrul de seniori?
- Te rog. - Bine.
- Dacă acceptă și mama lui. - Mamă, te rog?
Nu cred, scumpule.
Fără supărare, dar nu te cunosc.
Nicio supărare, înțeleg.
Haide, vom fi cuminți, promit.
Păi...
Soțul meu e plecat din oraș, am mâinile legate.
E perfect. Lasă-mă să te ajut.
Fă o baie cu spume, ia o sticlă de...
un pahar de vin, știi?
- Sună bine. - Da.
De ce nu?
- Super. - E foarte bine.
Am câteva recomandări.
Fără lactate, zahăr rafinat, fără gluten.
Copilul vine cu multe instrucțiuni.
Da, e un tocilar.
Alba, femeia pe care o căutam. Vreau să mă ajuți
să pun ulei în umidificatorul lui Dylan.
Nu pot. Sunt Poodling diseară.
- Ce? - Spune fără utilaje grele”...
Nu... la naiba.
Uite ce mizerie.
- Ce e asta? - Siringă cu adrenalină.
Îl resuscitează pe Dylan
dacă e în aceeași cameră cu o alună.
Doamne, iubesc un somn bun.
Știi? Legătura, secretele și farsele.
Îți garantez că asta o primește cineva în fund.
E o noapte importantă pentru mine.
Nu vreau să-i spună mamei
că a împărtășit secrete cu un adult străin.
Du-l pe Ben în pat.
- Bine. - Și monstrul?
Dacă mai vine monstrul diseară,
imaginează-ți un cuțit de gheață.
Și înțeapă-l de câteva ori. Sună bine?
- Da. - Bine.
Frații Swoopy bang. Mă bucur să vă văd.
Dylan, vrei uleiul de pește acum sau vrei să aștepți
să-l iei cu pastilele cu ginseng?
Nu trebuie s-o faci. Mama e nebună.
Nu mai nebună decât mine.
Nu, Chip? Sunt cea mai nebună mamă din lume.
- Nu ești mamă. - Strictă ca dracu.
Și bifez fiecare articol de pe listă.
Inclusiv fără telefoane după ora 8. Mulțumesc.
- Parcă era de gașcă. - Da, e...
Mickey, putem vorbi?
I-am spus lui Dylan că ești de gașcă,
și vreau să te porți ca și cum ai fi, da?
Da, am înțeles.
Poftim, amice, fă ce vrei.
Glumești? Ți-am dat 200$.
Învață să mituiești mai bine.
Nebunesc cum va fi seara asta.
Domnișoară, unde pleci?
Nu e treaba ta, cretino.
Nu așa vorbești cu un superior.
Asta e pentru tine.
Oprește-te. Învăț cu Kylie.
Bravo. Învață. Mult.
Școala e importantă, Dylan.
Spune-i mamei tale. Tuturor mamelor.
La naiba. Haide, amice. Hai la dojo.
CURS DE AEROBIC
Prima care doarme.
Scuze, Alba.
Regulile sunt reguli.
Dylan, ceaiul cu melanină. Apoi stingerea.
O secundă. Haide, grăbește-te.
Ce se întâmplă acolo?
Știi că nu închidem ușile.
- Grăbește-te. - Da.
Miroase a balsam de buze și țigări.
Pot să-ți explic.
- Ea cine e? - Olivia.
Tu cine dracu ești?
- De unde dracu a apărut? - E iubita lui Dylan.
A apărut așa, jur.
- Cu o sticlă de Cognac de 500$. - Are gust rău.
- Tu arăți rău. Dă-mi-o. - Nu-i spune mamei.
Se sperie dacă află.
Bine. Nu vă mișcați. N-am terminat cu voi.
- Dă-te jos din pat. - Nu.
Pot să vă ajut?
Scuze de deranj. O caut pe fiica mea, Olivia.
E aici?
Olivia? Nu.
Nu-i nimeni cu numele ăsta aici. Scuze.
Te rog.
Mi-a umblat în dulapul cu băuturi și a fugit.
GPS-ul de pe telefon m-a adus aici.
Poți verifica, te rog?
Da.
Da, sigur că da. Scuze.
Chip!
- E iubita ta. - E casa ta.
A băut după ce a mâncat. Bun.
Tatăl Oliviei e jos. I-a urmărit telefonul.
Ce ne facem?
Relaxează-te, sili marină. N-avem mult timp.
- Cine mai știe? - Nimeni.
Bine. Ia-i telefonul și șterge
toate urmele că a fost aici. Mesaje, poze.
- Jimmy! - E blocat.
Pune-i degetul pe ecran și deblochează-l. Jimmy!
Ce dracu-i asta?
- „Vino la Chip.” - Stai.
- „Ne-o tragem în camera lui.” - Nu-i așa.
- „E îndrăgostit de mine.” - Ai scos din context.
„Își miroase vânturile ca să râd.”
Credeam că ți se pare amuzant.
La început, da, dar apoi mi s-a părut ciudat.
Lasă-o baltă. Dă-l lupilor.
- Nu... - Nu la lupi, te rog.
Nimeni nu dă pe nimeni la lupi.
E șansa mea să intru în sistem
și nu mă faceți s-o ratez, da?
- Scârbos, dar excelent. - Știu.
- Ce? Nu, știu, nu. - O desenez.
Știu că asta vrei, dar tatăl ei e jos.
A urmărit-o prin telefon, ca un agent de CIA.
Ia-i telefonul și du-l cât mai departe de casa asta.
Ești rea. Îmi place.
Ține-l în mișcare ca să-i scoatem fata din casă.
- Da. Noapte epică. - Bine. Jimmy!
- Da? - Îi iei și telefonul?
Da. Eram prea fericit.
- Da. - Aproape gata.
Știu. Dylan, tu ștergi.
Chip? Dacă mai vrei să stea cineva peste noapte, vino cu mine.
Da, vezi, nu e aici.
Nepotul meu vrea să-ți spună ceva.
Haide, Chip.
Olivia a fost aici, dar a plecat.
A spus unde se duce?
Era greu de înțeles. Băuse ceva.
O, Doamne, nu iar.
Părea că vrea să și-o tragă.
Nu eram atras de ea, îmi place femeile încrezătoare.
Termină. E suficient.
Îmi pare rău pentru ea. Sper s-o găsiți.
Stai. Scrie aici...
Acum se mișcă.
- Plec acum. - Bine.
- Succes. - S-o găsiți.
Adică...
- A plecat? - Acum, da.
Trebuie să ne mișcăm repede.
Chip, deschide.
Ce? Nu în portbagaj. Vreți să mă crucificați?
Scuze. N-am mai...
- Doamne. - Bine.
Credeam c-a vomitat tot în living.
Greșeala mea. În portbagaj. Nu mergem departe.
Haide.
Da.
O apă și o bere.
Sunt rău.
Da.
E bine să fii rău și nu vreau...
TATI
Dar e bine
Nenorocitule!
Bine, îți pot explica.
Mătușă Mickey, am avut un coșmar.
Mătușă Mickey?
Alo?
E cineva acasă?
Unde sunteți?
E aici.
Alba.
Alba, trezește-te! Monstrul e în casă.
Trezește-te!
Alba!
Unde e?
Ce faci cu telefonul fetei mele?
Nu știu.
L-am găsit, bine?
O fată a venit ca în Coyote Ugly și l-a scăpat.
O, Doamne.
O, Doamne, îmi pare rău.
Ce-am făcut?
Eu...
Mi-e frică pentru fiica mea.
Câți ani are?
14 ani.
Da, cam acum o iau razna.
Tot sistemul lor se duce de râpă.
Toate revistele le spun că sunt urâți,
că au pantofi incomozi, loțiuni și creme nepotrivite.
Prea mult, pentru toată lumea.
Ești și tu tată?
În mare parte din timp.
18, 14, 7. Cel de șapte a fost o surpriză.
Soția își legase trompele, dar „băieții” mei au trecut.
Scuze că te-am bătut așa.
Nu sunt chiar rău, nu?
Doar așa... puțin.
Mulțumesc.
Să conduci... cu grijă.
Gagica asta e grea.
Are milioane de chei.
Vine o mașină.
Ultima și apoi o aruncăm în tufișuri.
Ai noroc, nenorocito.
- Hai, Chip. - Credeam că vomită pe mine.
Tu și trădătorul ăsta o preluați.
Amice, îmi pare rău!
Am zis așa ca s-o fac pe Olivia să râdă.
Sunt o glumă pentru tine.
Bine. La început, voiam un loc unde să ne întâlnim.
Și apoi ai început să-mi placi.
Acum mă folosești pentru casa mea gunoi?
Nu-i mai spune așa, bine? E o vilă!
De parcă tu nu m-ai folosit pentru popularitatea mea.
Ba nu. Mi-ai plăcut sincer.
Putem fi prieteni din nou?
Mi-ar plăcea, dar e cam târziu.
Băieți, ori vă luptați, ori vă sărutați ori tăceți dracu!
E cineva acasă.
- Ascundeți-vă. - Unde?
Aici, da.
Olivia, Slavă Cerului!
Doamne, am încurcat-o rău!
Dacă ne vede, poate să ne împuște.
Dacă nu tăceți, vă împușc eu.
M-ai speriat rău, puștoaico.
Știu că n-am fost cel mai bun tată,
dar trebuie să încetezi cu comportamentul ăsta.
Strică tot.
Vreau un sandwich cu brânză.
Sună bine. Mor de foame.
Odihnește-te.
Vorbim dimineață.
Să-i spui mamei tale că am fost gardian de pușcărie.
Bună.
Mama?
Ți-a urmărit telefonul.
- N-am aplicația. - Ce caută aici?
Am avut o noapte groaznică.
Bietul de tine. Lasă-mă să te ajut.
E super!
Alba, trezește-te!
Monstrul!
Benito!
Nu.
Nu, nu e bine.
Benito!
Nu!
Unde pleci?
Bine, băieți.
Fiți atenți.
Mai bine?
Mult mai bine.
Dacă mai contează, mama ta are un corp trăsnet.
Chip, taci.
- Don trăiește și nu e circumscris. - Scârbos.
Tu cum ai scăpat?
Dyan stă la Chip, prietenul lui.
Chip Pemberton? Roșcat, pitic?
Da.
Cred că e îndrăgostit de Dylan.
Am căutat-o pe Olivia la el.
Nu mi-a zis că Dylan e acolo.
Ciudat.
Olivia era beată când a ajuns acasă.
Haide.
Asta e. Îl sun acum.
Nu.
Ticăloasa aia m-a păcălit.
- Mă duc acolo. - Acum?
Ce? Haide.
Pa. Mulțumesc.
Bine. Mama anului are avans,
trebuie să ne grăbim. Hai.
Nu vreau să vă alarmez, dar călcăm orice
și nu ne oprim.
Sus. Vine imediat.
- Ce-i asta? - Mickey!
Monstrul e real, mi-e frică!
Vrea să mă înghită
- sau să mă jupoaie de viu! - Știu.
Uite, știu că ți-e frică,
dar ți-am spus de sute de ori. Nu e real.
- Deci nu... - Benito...
Alba?
Nu te strecura așa în spatele cuiva...
Vin!
Ține. Vezi? Asta trebuie să faci.
-Karen? Bună. -Dylan?
Intră.
S-a întâmplat ceva?
Am sunat și n-a răspuns nimeni.
Da, știu, e telefonul stricat.
Știi.
Mamă, ce faci aici?
Eram îngrijorată, dar...
Da.
se pare că totul e în regulă.
Bună seara, doamnă Sherman.
Aveți o strălucire aparte.
- Ce? - Ce?
N-ați citit lista?
Am fost clară.
Fără telefon după ora 8.
Da, știu.
Am citit lista.
- Am citit-o. - Da.
- Cred c-am sărit peste asta. - Da?
Scuze, dar nu merge cu mine.
Doamne.
Doar o chestie mică din toată
nebunia din seara asta.
Dylan, plecăm.
Ce? Mamă, stai.
Șșt. Am avut încredere în ea, în ciuda reputației ei
și mi-a înșelat încrederea.
Cum ai făcut tu cu tata?
Ginseng, știi ce faci?
Ce?
Știu despre tine și Don.
- Cum? - Nu contează, Karen!
Știu totul!
De ce nu-ți vezi de viața ta și mă lași în pace?
Bine.
Scuze, o să iau aia.
Mi se pare mie, sau nu sunt singurul părinte rău de aici?
Somn ușor, prințesă.
Nu știu cine e.
Haide, Dylan, plecăm.
Scuze că am fost așa nemernic.
A trecut.
Îmi pare rău că ți-ai văzut mama dezbrăcată. E aiurea.
Da, a fost...
Cel puțin am un prieten, nu?
Sigur, frate.
Apropo, Chip 'n Dip, săptămâna viitoare la mine acasă, da?
Sigur, D-Train.
Promit, frate.
Bine.
Una peste alta, am câștigat.
Suntem în sistem, prietene.
Și l-am bătut pe Dylan.
Aș vrea să te auzi.
O aducem înăuntru?
Nu, nu vreau.
FRAIER
- Neața. - Neața.