Och sen slet monstret upp min mage,
men jag levde ändå.
Han började äta av dem fast de luktade spyor,
men han brydde sig inte.
Och sen ropade jag på hjälp, men ingen kom,
och sen halkade han i spyorna och så vaknade jag.
Jag är förvirrad.
Luktade det bara spyor, eller var det spyor?
-Båda. -Okej.
Ben, det låter riktigt läskigt, jag förstår precis,
men det är bara mardrömmar.
Monster finns inte.
Det är på riktigt!
En natt kommer han och dödar mig
och då blir ni ledsna.
Benny, kom igen.
Ja, jag fattar.
På riktigt.
Jag är också ledsen.
Och hör på...
Absolut.
Coolt.
Okej. Hej då.
Jäklar!
-Vem var det? -Min nya labbpartner, Dylan.
Han är så cool.
Och vi har haft en fantastisk vecka ihop.
Du vet, skrivit superbra labbrapporter,
fjärtat i bägare.
Skrattat ihjäl oss.
Vi har bara klickat.
Så ni är polare nu?
Önskar det. Att vara vän med honom
skulle sätta mig i en helt ny social stratosfär.
-Vad är problemet? -Du är problemet.
Jag bjöd honom att komma och sova över
men hans dumma mamma låter honom inte.
Hur kan det vara mitt fel?
För att alla tror att det här är ett obevakat hus.
-Obevakat? -Ja.
Skämtar du?
Jag övervakar.
Alba, visste du det här?
Ja, det säger många.
Jag trodde inte att du brydde dig.
Jag trodde du var stolt över att vara trashig.
Jag bryr mig inte.
Men vad är poängen med att jobba ihjäl sig om ingen vet om det?
För att det är en välsignelse.
Den här platsen har varit himmelsk
ända sen ungarna sparkades ut ur systemet.
Vilket system?
Systemet där du tar nåns unge
och ger deras föräldrar en ledig kväll.
Sen nästa helg återgäldar du dem.
Och det går runt och runt.
Det låter fantastiskt.
Inte för mig. Poodle tog sina sömnpiller
medan Alba fick tvätta bort urin från sovsäckarna.
Är föräldrarna nöjda med
att en missbrukare tar hand om deras barn, men inte jag?
I helvete heller.
De där Greenwich-skitarna ska visa mig den respekt jag förtjänar.
Vad betyder det?
Det betyder att du ska sova med den där pojken.
Där är Dylans mamma.
Och det är Dylan.
Var lugn och följ mig.
Läget, D-Money?
Mintchoklad-Chip. Hur är det, playboy?
Chip, glömmer du nåt?
Din yoghurt naturell med bipollen.
Du vet vad jag alltid säger.
När vi matar hjärnan kan vi sätta igång att jobba.
Visst.
Du säger aldrig inte det.
Hej, jag är Chips moster Mackenzie.
Jag är Karen, Dylans mamma.
Gode Gud, jag är så glad att äntligen få träffa dig.
Chip här är så glad över din lilla Dylan.
-Moster Mackenzie? -Ja?
Får Dylan sova över inatt?
Jag vet att du har en uppsats i historia att lämna in på måndag.
Jag har redan skrivit den.
Menar du att den inte går att förbättra?
-Jag har hela söndagen. -Kyrkan då?
Jag kan göra den efteråt.
Hur blir det då rum för pusseltimmen
-på ålderdomshemmet? -Snälla?
Okej.
Det måste vara okej för Dylans mamma.
Mamma, får jag, snälla?
Jag tror inte det, raring.
Ta inte illa upp, jag känner dig bara inte så bra.
Absolut. Jag tar inte illa upp. Jag är precis likadan.
Kom igen, vi ska uppföra oss. Jag lovar.
Tja...
Min man är bortrest och jag har inte så mycket hjälp.
Det gör absolut ingenting.
Låt mig ta hand om honom åt dig.
Tappa upp ett bubbelbad, ta en flaska...
...ett glas vin, du vet?
-Det låter trevligt. -Ja.
Okej då.
-Bra! -Jag antar att det går bra.
Jag har bara några regler.
Inga mjölkprodukter, raffinerat socker, eller gluten.
För att vara en cool unge medföljer det många instruktioner.
Ja, han är en nörd.
Hej, Alba, precis kvinnan jag ville se.
Jag behöver dig
till att fylla på den eteriska oljan i Dylans luftfuktare.
Det kan jag inte göra.
Jag ska Poodla ikväll.
-Va? -Och det står: "Hantera inte maskiner."
Nej. Fan ta dig.
Se på allt det här.
Vad är den till för?
Det är en adrenalinspruta.
Det är för att ta tillbaka Dylan från döden ifall att
han befinner sig i samma rum som en jordnöt.
Herregud. Jag älskar övernattningar.
Kontakten, hemligheterna, skämten.
Jag kan lova att nån får den här uppkörd i arslet ikväll.
Det här är en viktig natt för mig.
Dylan får inte gå hem och säga att han delade hemligheter
och arsle med en främmande vuxen man.
Ta och lägg Ben.
-Okej. -Monstret då?
Kompis.
Om du stöter på monster inatt
så kan du drömma ihop en ishacka.
Och hugg honom i ansiktet några gånger. Låter det bra?
-Ja. -Okej.
Fint att se er killar.
Dylan.
Vill du ha din fiskolja nu, eller vill du vänta
och ta dem med din ginseng och mjölktistelpiller?
Du behöver inte göra allt det där,
min mamma är lite galen.
Inte galnare än jag.
Eller hur, Chip? Jag är typ den galnaste mamman i stan.
-Du är inte en mamma. -Jag är superstrikt.
Och jag ska kryssa av alla saker på listan.
Inklusive ingen mobil efter 20.00.
Tack.
Jag tyckte du sa att hon var chill.
Hon är, bara...
Mickey, får jag prata med dig?
Jag sa till Dylan att du är chill,
så du måste vara chill, okej?
Jag fattar.
Här polarn, kör hårt.
Du skojar väl? Jag gav dig 200 dollar.
Du får lära dig att muta bättre.
Det är så här galet det blir ikväll.
Vänta, fröken.
Vart är du på väg?
Har inte du med att göra, idiot.
Va! Vad...
Så talar man inte med en vuxen.
Det blir en... prick för dig.
Vad du än håller på med, sluta med det.
Jag ska läsa läxor hos Kylie.
Bra.
Gå och plugga. Plugga hårt.
Skolan är viktig för mig, Dylan.
Säg det till din mamma. Till alla mammor.
Skit i det här. Kom.
Vi går och hänger i mitt rum.
Den första som sover.
Förlåt, Alba.
Regler är regler.
Dylan, dags för ditt melatoninte och sen släcker ni.
Ett ögonblick.
Kom igen, skynda på.
Vad pågår där inne?
Du vet att vi inte låser dörrar i det här huset.
-Skynda på. -Det gör jag.
Det luktar läppbalsam och cigaretter.
Jag kan förklara.
Vem är det?
Jag heter Olivia.
Vem är du?
Var kom den tjejen ifrån?
Hon är Dylans flickvän.
Hon dök upp så där, jag svär.
Det där är typ en 500 dollars konjak.
Den smakar rumpa.
Du ser ut som en rumpa. Ge hit den.
Snälla, säg inget till mamma.
Hon blir galen om hon får veta det.
Okej... Rör er inte.
Jag är inte klar med er.
-Ner från sängen. -Nej.
Hej. Kan jag hjälpa dig?
Ursäkta att jag stör. Jag söker min dotter Olivia.
Är hon här?
Olivia, nej. Nej, ingen som heter så är här.
Jag beklagar.
Snälla.
Hon stal ur spritskåpet och smög ut.
Jag spårade GPS:en på min mobil hit.
Kan du bara titta efter?
Ja.
Så klart jag kan. Ursäkta.
Chip!
-Det är din flickvän. -Det här är ditt hus.
Hon drack åtminstone inte på tom mage. Riktigt bra.
Olivias pappa är där nere. Han spårade hennes mobil hit.
Va? Vad ska vi göra?
Lugn, mjölktistel, okej?
Vi har inte mycket tid.
Vem mer vet att hon är här?
-Bara vi. -Okej, bra.
Ta hennes mobil och radera allt som länkar henne hit.
SMS, bilder, allt.
-Jimmy! -Den är låst.
Torka spyorna av hennes tumme och lås upp den. Jimmy!
Vad i helsike är det här?
"Kom till Chips hus."
Nej, vänta.
-"Vi kan hångla i hans rum." -Det var inte så.
"Jag tror att han älskar mig."
Det är helt ur sitt sammanhang.
"Han försöker imponera genom att lukta på sin egen fjärt."
Jag trodde att du tyckte att det var kul.
Jag tyckte att det var kul,
men du bara fortsatte göra det och det blev konstigt.
Glöm dig. Vi ger honom till vargarna.
-Nej. -Snälla ge mig inte till vargarna.
Ingen ska ge nån till vargarna.
Det här är min enda chans att komma in i systemet
och ni ska inte förstöra för mig, uppfattat?
-Det är äckligt, men utmärkt. -Jag vet.
-Va? Nej. -Jag ska rita på henne.
Jag vet att du vill det, men hennes pappa är där nere.
Han spårade hit henne med mobilen, som nåt slags CIA-agent.
Ta mobilen
så långt från det här huset som möjligt.
Bus. Jag gillar det.
Håll honom upptagen så länge som det tar att få hem hans dotter.
-Avgjort. Episk kväll. -Jimmy!
Ja?
Ska du ta mobilen?
Ja. Jag var så upphetsad.
-Det blev du, ja. -Jag är halvvägs.
Jag vet att du är det. Dylan, börja städa.
Chip? Om du nånsin vill ha nån att sova över igen, kom med mig,
Hon är inte här.
Men min systerson har nåt att säga.
Varsågod, Chip.
Olivia var här, men hon är borta nu.
Sa hon vart hon skulle?
Jag vet inte, det var svårt att förstå henne.
Hon var rätt full.
Herregud, inte igen.
Ja, det verkade som om hon ville ligga.
Jag var inte ens attraherad, för jag gillar självsäkra kvinnor...
Lägg av. Det räcker.
Jag beklagar din dotter.
Och vi hoppas att du hittar henne.
Men vänta. Det står här...
-Hon rör på sig. -Jaså?
-Jag är ledsen, jag måste gå. -Okej.
-Lycka till. -Hoppas du hittar henne.
Jag menar...
-Är han borta? -Ja, för tillfället.
Vi måste vara snabba.
Okej, öppna.
Va? Inte i bagaget. Försöker du få mig korsfäst?
Jag har aldrig hållit i en...
-Herregud. -Okej.
Jag trodde allt kom ut i vardagsrummet.
Mitt fel. Bagaget blir det. Vi åker inte så långt.
Kom igen.
Ja.
Vatten och öl.
Busigt.
Ja.
Jäklar.
Jag kan förklara.
Moster Mickey, jag hade en mardröm.
Moster Mickey?
Hallå?
Är det nån hemma?
Var är ni?
Han är här.
Alba.
Alba, vakna!
Det är ett monster i huset!
Vakna.
Alba!
Var är hon?
Vad gör du med min dotters mobil?
Jag vet inte.
Jag bara hittade den.
Ett gäng tjejer kom in här som i Coyote Ugly,
och en av dem tappade den.
Herregud.
Herregud, jag är ledsen.
Vad har jag gjort?
Jag är bara...
Jag är så rädd om min dotter.
Hur gammal är hon?
Hon är 14.
Ja, det är då de börjar bli galna.
Hela deras system där nere börjar skjuta iväg gud vet när.
Alla tidningsomslag säger att de är fula,
obekväma skor och krämer och salvor.
För mycket för vem som helst.
Är du också en pappa?
Ja, absolut.
18, 14 och 7.
Sjuan var en överraskning.
Min fru är steriliserad, men de tog sig igenom.
Förlåt att jag spöade dig.
Du spöade inte mig.
Du bara... överraskade mig.
Tack.
Kör försiktigt, bara.
Kom igen, den här bruden är tung.
Hon har typ en miljon nycklar.
Det kommer en bil!
Sista, sen kastar vi henne i buskarna.
Du hade tur, din bitch.
Kom igen, Chip.
Jag trodde hon skulle spy på mig.
Du och svikaren tar över nu.
Jag är ledsen.
Jag sa bara det jag sa för att få Olivia att skratta.
Så jag är ett skämt för dig nu.
Jag erkänner att vi först bara behövde en plats att hångla på.
Men sen började jag verkligen gilla dig.
Så nu utnyttjar du mitt trashiga hus?
Hallå! Sluta säga så. Det är en herrgård.
Som om du inte utnyttjade mig för att jag är populär.
Det var inte så.
Det handlade alltid om dig.
Kan vi inte vara polare igen?
Jag önskar det, men det är lite för sent för det nu.
Kan ni antingen slåss eller kyssas, eller bara hålla käften?
Nån är hemma.
-Göm er. -Var då?
Här.
Aj.
Olivia. Tack gode gud.
Dörren är öppen, vi är så körda.
Om han ser oss har han rätt att skjuta oss.
Om ni inte är tysta skjuter jag er.
Du skrämde livet ur mig ikväll.
Jag vet att jag inte alltid varit den bästa pappan,
men du måste lugna ner dig.
Hon är skadat gods.
Jag vill ha en varm smörgås.
Vad det låter gott. Jag är utsvulten.
Vila dig lite.
Vi pratar om det imorgon.
Bäst du säger till din mamma att jag var som en fängelsevakt.
Hej.
Mamma?
Jäklar, Dylan, din mamma spårade din mobil hit.
-Min mobil har inte spårning. -Vad gör hon här då?
Du anar inte vilken natt jag hade.
Stackare.
Låt mig göra det bättre.
Det... här... är otroligt.
Alba, vakna!
Monster!
Åh, nej.
Åh, nej. Det är inte bra.
Nej.
Benito!
Nej! Vart tog du vägen?
Okej, hörni.
Yo, kolla här.
Bättre?
Så mycket bättre.
Om det hjälper, har din morsa en snygg kropp.
Chip, var tyst.
Don är live och oomskuren.
-Äckligt. -Hur kom du iväg, förresten?
Dylan sover över hos sin vän Chip.
Chip Pemberton?
-Kort liten padda, rött hår? -Ja.
Jag tror att han är kär i Dylan.
Jag var hos dem tidigare och sökte Olivia.
Han sa inte att Dylan var där.
Det var konstigt.
Olivia var rätt full när hon kom hem.
Kom.
Nu ringer jag dem.
Nej, nej.
Den bitchen lade på.
-Jag kör dit. -Nu?
Va? Kom igen.
Hej då. Tack.
Årets mamma har ett försprång, så vi måste skynda oss.
Jag vill inte skrämmas, men om vi kör på nåt mindre än en hund,
stannar vi inte.
Ni går upp. Hon kommer snart.
-Vad är det här? -Moster Mickey!
Mostret finns och det är läskigt!
Han vill antingen dränka mig i spyor
-eller flå mig levande med sina klor. -Jag vet.
Det är okej, var inte rädd.
Jag vet att du är rädd för monstret.
Jag har sagt hundra gånger att det inte finns.
Så du behöver inte...
Benito.
Alba?
Kom inte smygande upp bakom nån...
Kommer!
Här. Ser du? Det är allt du måste göra.
-Karen? Hej. -Dylan?
Kom in.
Är det nåt som är fel?
Jag ringde, men ingen svarade.
Jag vet. Kära nån.
Signalen är dålig här inne.
Du vet.
Hej, mamma. Vad gör du här?
Jag var orolig, men...
det ser ut som om allt är bra.
God kväll, miss Sherman.
Du ser strålande ut.
Vad är det där?
Vadå?
Läste du inte listan?
Jag var mycket tydlig.
Ingen mobil efter kl. 20.00.
Ja, jag vet.
Jag läste listan.
-Eller hur? Jag läste listan. -Ja.
Ja, jag måste ha glömt det.
Missade du den?
Tyvärr duger det inte för mig.
Jaha.
Det känns som en rätt liten sak i det stora hela
som kunde ha gått fel ikväll.
Dylan, vi åker.
Va? Mamma, sluta.
Tyst. Jag litade på den här kvinnan, trots hennes rykte
och hon har svikit mammas tillit.
Precis som du har svikit pappa?
Okej, ginseng, är du säker på att du vet vad du gör?
Va?
Jag vet om dig och Don.
-Hur då? -Det spelar ingen roll, Karen!
För jag vet allting!
Så varför bryr du dig inte om din egen röra
och lämnar mig ifred?
Okej.
Ursäkta. Jag ska öppna.
Visst känns det som om jag inte är den sämsta föräldern i rummet?
God natt, prinsessan!
Jag har ingen aning om vem det där är.
Kom, Dylan.
Vi åker.
Förlåt för att jag är en sån idiot.
Det är redan glömt.
Jag är ledsen att du måste se din mamma naken. Det måste vara hemskt.
Ja, det var det, men...
Jag fick åtminstone en polare.
Absolut.
Chip 'n Dip, förresten, nästa vecka sover du över hos mig, okej?
Visst, D-Train.
Okej, det kör vi på Big Bird.
Okej.
Jag tycker att det var en seger trots allt.
Nu är vi inne i systemet.
Och jag kammade hem Dylan.
Jag önskar du kunde höra dig själv.
Ska vi ta in henne?
Nej. Jag känner inte för det.
God morgon.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis