Kde je moje dcera?
Byla s tebou. Kde je teď?
- Unesli ji. - Unesli?
Dostaneme ji zpátky.
To je Hamzad.
Pokusí se ji unést sám.
Parwana je doma.
Jmenuju se Omar.
Máme co probírat.
Před námi se rozkládá jedno z největších ložisek lithia na světě.
Ovládá ho Faraz Hamzad.
A udělalo z něj nejnečekanějšího přítele.
Hamzad není přítel Tálibánu.
Kolik peněz tam v zemi asi je, když to spojilo úhlavní nepřítele?
Baba Ghor Ghori.
Jsi ta zrůda ty?
Kdo jsi ty?
Na koho jsme to tam narazili?
Na tálibánskou rozvědku.
Je mrtvá. Emily.
Už několik dní.
Netušíš, čeho je schopná. Vždyť ji vůbec neznáš.
Ale znám jeho.
Je jen otázkou času, než řekne něco špatně a on už to nevydrží.
STAREJ CHLAP
Při troše štěstí
by někteří z nás mohli přežít.
Tudy.
Co víš?
Že pracuješ pro Faraze Hamzada.
A že jste unesli agentku FBI, kterou tu držíte proti její vůli.
Takže nevíš nic.
Nevíš, kde jsme.
Nevíš, kdo jsme.
Dokonce ani to, jak se jmenuješ.
Tvoje matka ti všechno zatajila.
Jmenuju se Angela Adamsová.
Jsem zvláštní agentka FBI.
A pokud se mnou budete spolupracovat,
možná se mi FBI povede přesvědčit,
aby vás nezatýkali a nestíhali za únos.
Budeš nosit tohle.
Pomůže to, až tě v tom uvidí.
A kdo?
Tvůj otec.
Copak tátu bude zajímat, co mám na sobě, až sem přijede?
Tvůj otec je tady.
Tvůj otec je Faraz Hamzad.
A ty se jmenuješ Parwana.
Uprostřed noci mu tě ukradla tvoje matka
a Američan, který byl náš host a přítel.
Tolik k tomu, kdo jsi.
Tak bych za ním měla jít.
Musí mě chtít vidět.
Ne.
Pokud je to můj otec, neměla bych mluvit přímo s ním?
Parwano.
Proč jsi tady?
Unesl jsi mě.
Přijela jsi sem s Haroldem Harperem.
Našli jsme se navzájem.
Proč?
Nevím.
Můj otec, přímo za tebou.
Bojoval se Sověty, když přišli poprvé.
Byl to králův pobočník.
A skvělý muž.
A jeho dědeček...
bojoval za svobodu proti armádě královny Viktorie.
- Byl to učenec. Psal poezii. - Chtěla jsem vědět, odkud pocházím.
Proto jsem přiletěla.
Odsud. Pocházíš přímo odsud.
Stojíš mezi muži, kteří čelili britské,
perské a mongolské invazi.
Kteří obětovali vše, aby něco předali svým dětem.
Kteří bojovali, krváceli,
hádali se a psali, aby jejich země zůstala svobodná.
Chci něco zjistit o mámě.
Chci vědět, jaká byla.
A co znamenala pro tebe.
Co ti řekli?
Že jsi pro ni byl nebezpečný.
A že jí táta pomohl s útěkem.
Co dalšího ti o mně řekli?
Nic.
Tvoje matka byla chladná a bezcitná.
Manipulovala. Lhala.
Zradila kohokoliv, kdykoliv a jakkoliv jí to vyhovovalo.
Ne.
Předtím byla... jiná.
To není všechno. Musela být jiná.
Musela být plná naděje a lásky.
Já ji nikdy nepocítila, protože mi ji nikdy neprojevila.
Ale chci vědět, o co jsem přišla a proč.
Mám za sebou velmi dlouhou cestu.
Došla jsem až sem.
Nosit budu cokoliv
a oslovovat mě můžeš jakkoliv.
Jen mi o ní řekni... něco dobrého.
Pověz mi, o co jsem přišla.
Nevím, co sis od toho sliboval.
A stejně tak nevím, co teď očekáváš.
Ale vím, že spolu musíme
probrat cestu, na kterou jsi nás poslal.
Vím,
že pokud tak neučiníme, nebude se ti líbit to, kam nás zavede,
ani cena, kterou zaplatíme.
Omlouvám se. Chtěl jsem, aby odešel, ale trval na tom, že s vámi musí mluvit.
Pane.
Rád vás zase vidím.
Kdo jsi?
Potkali jsme se, když jsem byl dosazen jako šéf operační jednotky v Pandžšíru.
Operační jednotky.
Jsi špeh.
Jsem váš obdivovatel.
Od dětství o vás slýchám příběhy.
Přišel jsem vám vzdát úctu.
A nabídnout vám své služby.
Díky, ale tvé služby nepotřebuju.
Jste si jist?
Podle mě vám mohu pomoct vyřešit
nešťastnou situaci
s vaším hostem.
Pochopte, prosím,
že vím skoro o všem, co se v Pandžšíru šustne.
Ale v Kábulu,
na ministerstvech,
kde se rozhoduje o všem důležitém,
jen přihlížím.
Ale poslouchám.
Něco zaslechnu.
A doslechl jsem se, že zadržujete Američanku,
která by pro vás mohla být nebezpečná.
Nech si vyšetřit uši.
Takže jsem se přeslechl?
Ano.
Ložisko lithia tedy poblíž Mešbaharu není?
Ložisko, které objevili vaši lidé,
které ovládáte a které je podle Kábulu
zásadní pro hospodářské přežití země?
Jehož správa vás učinila nepostradatelným
díky vašim vztahům se Spojenými státy?
Které jsou nyní napjaté, jelikož jste unesl agentku FBI.
Našlapuj opatrně, chlapče.
Neznáš mě.
Ani zrádný terén pod svýma nohama.
Opozdil jste se s poslední platbou.
Tribut,
který platíte ministerstvu. abyste mohl ignorovat jeho pravidla,
naše pravidla,
moje pravidla...
nikdy nedorazil.
Zdá se mi, že jste získal časovanou bombu
a z nějakého důvodu nemůžete přijít na to, jak se jí zbavit.
Přenechte ji mně.
Dávej si pozor,
protože tě znám, Omare,
Abdulův synovče.
Vlastní strýc tě zavrhl
kvůli lukrativnějším pozicím.
Nezavoláme Abdulovi,
ať víme, co je pro něj důležitější?
Tvoje otázky, nebo obchod se mnou?
Ještě něco.
Dva Američané se možná pokouší
zachránit rukojmí, kterou jste neunesl.
Jeden z nich je starší agent FBI.
K jejich zastavení udělám maximum.
Čistě
z úcty
k vám.
Zpozdili jsme se?
Nevím, jestli je to pravda...
Kdyby nebyla, nejezdil by sem.
Chci vědět, proč je to pravda.
Proč?
To přece víme.
Ten muž ti to právě řekl.
A dříve nebo později se vrátí, aby ti to řekl znovu.
Jeho zvládnu, není nebezpečný.
Není, dokud naše peníze drží jeho pány na uzdě.
Jenže ta uzda se trhá a on to ví.
Už brzy praskne.
Momentálně se nacházíme mezi dvěma mlýnskými kameny.
Náhlé a nebezpečné kroky si teď nemůžeme dovolit.
Jakmile ji pustíme,
budeme muset vysvětlovat, proč jsme ji vlastně unesli.
Dostali jsme se do bodu zlomu.
Jde jen o to, co se zlomí...
a jak moc to bude bolet.
Ani slovo.
Nic už neříkej.
Už není co říct.
Žil jsem s tím tak dlouho.
S tím pocitem jsem se budil, usínal,
utápěl se v něm, chtěl jsem vědět pravdu,
a zároveň jsem se jí bál.
A teď ji znám
a je po všem.
Jsi přesně taková, jak jsem se obával.
Jsi jako tvoje matka.
Zasranej zbabělče.
Nechceš mě poslouchat?
Umíráš po tom touhou.
Vím všechno, co tě zajímá.
Jen se bojíš to slyšet.
- Neměla jsi sem chodit. - Já sem nepřišla. Přivezl jsi mě sem.
Zabil jsi mi kamarádku a unesl mě!
Po tom všem, co jsi udělal, se mě nechceš zeptat na nic?
Buď jsi úplnej debil,
nebo zrůda nebo srab.
Tak si sakra vyber, nebo se zeptej na to, co tě zajímá!
Kurva!
Co se stalo?
Nevím.
Ať to bylo cokoliv, nevyšlo to.
Prozatím budeme pokračovat.
Samozřejmě.
Jen anglicky?
Prozatím zůstaneš tady.
Tohle je Firoza.
Postará se o tebe.
Pojď.
Můžeš přestat?
Prosím?
- Kdo jsi? - Binina dcera.
- Byla to Chadídžina švagrová. - Ty vůbec neznám.
Jsme sestřenice.
Ty víš, kdo jsem?
Ano.
Jak to?
Pamatuju si to.
Nemluvili jsme o tom. Nemluvíme o tom.
Ale v tomto domě je odjakživa prázdnota.
Někdo tu vždy chyběl.
Cítili jsme to denně.
Nechápu, co se děje.
Pokud mám být upřímná, počítala jsem, že už budeš mrtvá.
Pokud jsme nějaký plán měli...
teď ho rozhodně nemáme.
Mám otázky.
Samozřejmě.
Znala jsi mou matku?
Ano.
Proč tehdy takhle odešla? Co se stalo?
Nechce ti to říct?
Je mrtvá.
Proč odešla?
Měla strach?
Byla v nebezpečí? Naštvaná?
Ptáš se nesprávně.
Nějaké odpovědi si zasloužím.
Jsi naštvaná?
- To si pište! - Naštvaní jsme tu všichni.
A podívej, kam nás to dostalo.
Až budeš připravena ptát se jinak,
víš, kde mě najdeš.
Děkuji.
To nic.
Jde ti to s ním.
Máš doma vlastní děti?
Ne.
Vlastně ne.
Jak se jmenuje?
Farúk.
Je tu jeho otec?
Po návratu Tálibánu jsme bojovali.
Manžel zemřel mezi prvními, kteří se nás snažili ochránit.
Pak tvůj otec poslal do Kábulu spěšnou zprávu.
Do setmění byli jejich vojáci pryč.
Chrání nás.
Vždycky.
Bez něj by to tu bylo těžké.
Velmi nebezpečné.
A strašné.
Prý je trpělivý, ale teď je řada na něm.
Mám tě zachránit?
Omlouvám se.
No dobře, vždyť už jdu.
No jo.
Dobře.
Máš tu malou skrýš.
Faraz Hamzad lhal.
Tobě.
Všem.
Rozsah jeho lží zatím neznáme,
ale jejich existence je zjevná.
Viděl jsem to na vlastní oči.
Partnerství s Farazem Hamzadem...
momentálně přehodnocujeme.
Možná
máš pravdu
a nad jeho aktivitami bychom měli získat větší kontrolu.
Uzrála doba k tomu,
abys ho navštívil.
Tohle se stát nemělo.
Slíbil jsi, že se má rodina sankcím vyhne,
že tě ujistili, že to nikdo neporuší.
Právě teď se na to dívám. Všechno se zastavilo.
Jsou tu tálibánští vojáci.
Někdo na tvé straně ta ujištění porušil.
Někdo natolik mocný, aby jimi nebyl vázán.
Ať to byl kdokoliv,
dostal nás do nemožné situace
a bojím se, co přijde.
Šlo mi to?
Copak se americké dívky neučí šít?
Tahle asi ne.
Pozorovala jsem mámu.
Uměla všechno.
Působilo to jako trest,
ke kterému byla odsouzena.
Dívala jsem se na ni
a snažila se přijít na to, co jiného by dělala raději.
Teď si říkám, jestli jí radost nepřinášelo jen to.
Co ji spojovalo s místem, kde se to naučila.
Myslela jsem si, že pokud zjistím, odkud pochází,
všechny mé otázky budou zodpovězeny.
A budu zahlcena odpověďmi.
Možná to není skutečné.
Možná je duch právě tohle.
Když tu po někom nezůstanou odpovědi.
- Obleč si to. - Tomu nerozumím.
Už tu nejsi v bezpečí. Obleč si to.
Počkej.
Co se děje?
Kvůli čemu?
Co se děje?
Snaží se dostat k veliteli.
Jdu za Hamzadem.
Ať ti muži odejdou.
Nezodpovídá se tobě,
a tvým mužům už vůbec ne.
Vím, že lhal.
Vím, že ukrýváte důležitou ženu bez totožnosti.
Ministr už ho nechrání.
Dojdete pro něj,
nebo si pro něj mám dojít sám?
Pojď se mnou.
Zavedu tě k němu.
Jdeme.
Co to děláte?
Takhle jsi to zhoršit nemusel.
Mohli jsme tě podplatit.
Mohli jsme se spojit a získat vliv,
pokud by sis to přál.
Já to zhoršil?
Před chvílí by mi stačil jen Hamzad.
Teď?
Až skloníte zbraně, odvedu každého chlapce v této vesnici.
Udělala jsi z toho katastrofu.
Takže se ptám znovu.
Co si myslíš, že děláš?
- Kam to jdeme? - Schovat se.
Do jeskyně, o které jsem kdysi řekl tvé matce.
Chvíli tu budeš v bezpečí. Než vymyslím,
jak tě odsud dostanu bezpečně a nadobro.
Smrt tvé matky mě mrzí.
Muselo to být těžké.
Bylo.
Děkuju.
Jsi šťastná?
Nevím, co to znamená.
Nevím, proč jsem tě sem vzal.
Asi jsem měl touhu tě spatřit,
která byla neodolatelná...
a nepopsatelná.
A rozloučit se s tebou.
Poprvé
a naposledy.
Jen jsem chtěl vědět, do čeho se vracíš
a jestli bys tam byla šťastná.
Nevím.
Můžu se tě na něco zeptat?
Ano.
Co si o mně myslíš?
Možná to není úplně férová otázka, ale...
Chci to vědět.
Chceš slyšet něco dobrého o své matce.
Tak budiž.
Tvá matka mi dala tu nejcennější lekci.
Můžeš buď milovat,
nebo důvěřovat.
Ale ať už ke komukoliv
cítíš cokoliv jakkoliv silného
a jakkoliv nemožné se to zdá být,
nakonec si budeš muset vybrat.
Tomu nevěřím.
Jsem rád, že jsem ti to řekl já.
Jsem rád, že máš čas se s tím smířit,
než se ta lekce rozhodne být přijata.
Co je?
- Ta jeskyně je tamhle. - Říkal jsi, že o ní nikdo neví.
Taky že ne.
České titulky: Tomáš Pikl