Hvor er min datter? Hun var sammen med dig. Hvor er hun?
- Hun er blevet taget. - Taget?
Vi får hende tilbage.
Det er Hamzad. Han vil selv have fat i hende.
Parwana er hjemme.
Jeg hedder Omar.
Vi har meget at tale om.
Du ser på, hvad der menes at være en af verdens største litiumforekomster.
Faraz Hamzad har kontrol over den.
Og det har gjort ham til den mest uventede ven.
Hamzad er ikke ven af Taliban.
Hvor mange penge må der være i jorden derovre
for at have ført dødsfjender sammen på denne måde?
Baba Ghor Ghori. Er det monster dig?
Hvem er du?
Hvad gik vi ind i?
Talibans efterretningstjeneste.
Emily er død. Hun har været død i et par dage.
Du aner ikke, hvad hun er i stand til. Du aner slet ikke, hvem hun er.
Men jeg ved, hvem han er.
Det er kun et spørgsmål om tid, før hun siger det forkerte,
og det slår klik for ham.
Hvis vi er heldige, så overlever nogle af os måske.
Denne vej.
Hvad ved du?
Jeg ved, at du arbejder for Faraz Hamzad.
Du har kidnappet en føderal betjent og holder hende mod hendes vilje.
Du ved altså ingenting.
Du ved ikke, hvor vi er.
Du ved ikke, hvem vi er.
Du kender ikke engang dit eget navn.
Din mor har skjult det for dig.
Jeg hedder Angela Adams.
Jeg er FBI-agent.
Hvis du samarbejder med mig,
så kan jeg måske overtale FBI til
ikke at anholde og retsforfølge dig for kidnapning.
Du skal have den her på.
Det vil hjælpe, når han ser dig.
Når hvem ser mig?
Din far.
Tror du, min far går op i, hvad jeg har på, når han kommer?
Din far er her.
Din far er Faraz Hamzad. Dit navn er Parwana.
Du blev stjålet midt om natten fra ham af din mor
og af en amerikaner, som vi så som en gæst og ven.
Det er den, du er.
Så må jeg jo hellere tale med ham. Han vil vel gerne se mig.
Nej.
Hvis han er min far, burde jeg så ikke tale direkte til ham?
Hvorfor er du her?
Du har kidnappet mig.
Du kom sammen med Harold Harper, da jeg tilkaldte ham.
Vi fandt hinanden.
Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Min far ligger bag ved dig.
Han kæmpede mod russerne, første gang de kom hertil.
Han tjente som kongens højre hånd. Han var en stor mand.
Og hans fars far.
Han kæmpede mod dronning Victorias hær for at befri sit eget folk.
Han var lærd. Han skrev digte.
Jeg ville vide, hvor jeg kom fra.
Derfor steg jeg på flyet.
Det var her, du kom fra.
Du står blandt mænd, der kæmpede mod britiske indtrængere.
Persiske indtrængere, mongolske indtrængere.
Mænd, der ofrede alt for at give noget videre til deres børn.
Mænd, der kæmpede, blødte,
diskuterede og skrev for at holde deres land frit.
Jeg vil vide mere om min mor.
Jeg vil vide, hvem hun var.
Jeg vil vide, hvem hun var for dig.
Hvad har de fortalt dig?
At du var farlig for min mor.
Og at min far hjalp hende med at flygte.
Hvad har de ellers sagt?
Ingenting.
Din mor var kold og ufølsom.
Hun manipulerede. Hun løj.
Hun forrådte hvem som helst, når som helst og som det passede hende.
Nej.
Hun var noget andet før det.
Ud over det. Der må have været mere i hende.
Der må have været håb og kærlighed i hende.
Jeg så det aldrig, for hun viste mig det aldrig.
Men jeg vil vide, hvad jeg gik glip af og hvorfor.
Jeg er kommet så langt fra det sted, hvor jeg startede.
Jeg er kommet så langt.
Jeg tager det tøj på, du beder mig om.
Og jeg vil reagere på det navn, du kalder mig.
Bare fortæl én god ting om hende.
Fortæl mig, hvad jeg gik glip af.
Jeg ved ikke, hvad du troede, der ville ske.
Jeg ved ikke, hvad du håber, der vil ske nu.
Men jeg ved, at vi må tale om den her rute,
som du har sendt os ud på.
Jeg ved, at hvis vi ikke taler om det,
så vil du ikke bryde dig om, hvor det fører hen.
Eller hvad det koster dig.
Jeg prøvede at få ham til at gå,
men han insisterede på at tale med dig.
Det er godt at se dig igen.
Hvem er du?
Vi mødtes, da jeg blev indsat som driftschef for direktoratet i Panjshir.
Direktoratet.
Du er spion.
Jeg er en stor beundrer af dig.
Jeg voksede op med historier om din storhed.
Så jeg er kommet for at vise dig min respekt.
Og for at tilbyde min tjeneste.
Tak, men jeg har ikke brug for din hjælp.
Er du sikker?
For jeg tror, jeg kan hjælpe dig med at håndtere den uheldige situation
med din gæst.
Du må forstå, at i Panjshir er der meget få ting, som jeg ikke ved.
Men i Kabul i de forskellige ministerier,
hvor de rigtige beslutninger bliver truffet,
der er det mig, der kigger ind udefra.
Men jeg lytter.
Jeg hører ting.
Og i dag har jeg hørt, at du tilbageholder en amerikaner,
der kan være meget farlig for dig.
Du burde få tjekket din hørelse.
- Har jeg da hørt forkert? - Ja.
Så der er ikke en litiumforekomst nær Meshbahar?
En forekomst, som dine folk fandt,
og som du kontrollerer, og som Kabul anser
for afgørende for dens økonomiske overlevelse?
En mine, hvor du er uundværlig som driftsleder,
på grund af de forhold, du har til USA?
Forhold, der nu er kommet i modvind, efter du har kidnappet en FBI-agent.
Pas på.
Du kender hverken mig eller den fare, du udsætter dig selv for.
Vi mangler din seneste betaling.
Det bidrag, du betaler ministeriet for retten til at ignorere deres regler.
Vores regler.
Mine regler.
Det bidrag er aldrig nået frem.
Det virker, som om du har fået dig en tidsindstillet bombe,
og af en eller anden grund kan du ikke slippe den.
Så giv den til mig.
Træd varsomt,
for jeg ved godt, hvem du er, Omar.
Abduls nevø.
Din onkel valgte ikke at give dig
et af de mere eftertragtede jobs.
Skal vi ringe til Abdul og høre,
hvad der er vigtigst for ham?
Dine spørgsmål
eller mine forretninger?
En sidste ting.
Jeg hører, at to amerikanere forsøger at redde gidslet,
som du ikke har kidnappet.
En af dem er et højtstående medlem af FBI.
Jeg vil gøre mit bedste for at stoppe dem.
Udelukkende af respekt
for dig.
Har vi betalt for sent?
Jeg ved ikke, om det er sandt.
Han ville ikke være kommet, hvis det ikke var.
- Jeg vil vide, hvorfor det er sandt. - Hvorfor?
Vi ved hvorfor.
Den mand har lige fortalt dig hvorfor,
og før eller siden kommer han tilbage for at fortælle dig det igen.
Jeg kan håndtere ham, han er ikke en trussel.
Han er ikke en trussel, så længe vores penge holder hans herrer i skak.
Men skjoldet svækkes, og det ved han.
Situationen er uholdbar.
Vi er placeret midt mellem to dødsfjender.
Det er ikke en position, hvor man kan lave pludselige bevægelser.
Så snart vi sætter hende fri,
skal vi forklare, hvorfor vi tog hende.
Vi har nået et punkt,
hvor noget må slås i stykker.
Det er kun et spørgsmål om,
hvor ondt det vil gøre.
Sig ikke et ord.
Der er intet, jeg vil høre.
Der er ikke mere at sige.
Jeg har levet med det så længe.
Jeg vågnede til det og gik i seng til det.
Jeg druknede i trangen til at vide mere.
Men jeg ville ikke vide det.
Og nu ved jeg det.
Det er slut.
Du er præcis, hvad jeg frygtede, du ville være.
Du er din mor.
Din forbandede kujon.
Vil du ikke tale med mig?
Du vil så gerne tale med mig.
Jeg ved alt, hvad du vil vide.
Du er bare bange for at høre mig sige det.
Du skulle ikke være kommet.
Jeg kom ikke selv. Du førte mig hertil.
Du dræbte min ven. Du bortførte mig fandeme!
Du gjorde alt det, og så har du ikke noget, du vil spørge mig om?
Enten er du en forbandet idiot,
et forbandet monster eller en forbandet kujon.
For fanden. Vælg en af dem. Hvad vil du spørge mig om?
Fuck!
Hvad er der sket?
Jeg ved det ikke.
Hvad det end var, så virkede det ikke.
Så det må blive sådan her.
Selvfølgelig.
Kun engelsk?
Du bliver her indtil videre.
Dette er Faruza. Hun vil tage sig af dig.
Kom.
Vil du ikke nok stoppe? Jeg beder dig.
- Hvem er du? - Jeg er Binas datter.
- Hun var Khadijas mands søster. - Jeg ved ikke, hvem de er.
Jeg er din kusine.
Ved du, hvem jeg er?
Ja.
Hvordan ved du det?
Jeg kan huske det.
Vi talte ikke om det. Vi taler ikke om de ting.
Men der var altid et tomt rum i huset.
Vi vidste, at nogen manglede.
Vi mærkede det hver dag.
Jeg forstår ikke, hvad der sker.
For at være helt ærlig troede jeg, at du ville være død nu.
Hvis der var en plan før...
...så er der det bestemt ikke nu.
Jeg har spørgsmål.
Selvfølgelig har du det.
Kendte du min mor?
Ja.
Hvorfor tog hun herfra på den måde? Hvad skete der?
Vil hun stadig ikke sige det?
Hun er død.
Hvorfor rejste hun?
Var hun bange?
Var hun i fare? Var hun ked af det?
Det er ikke de rigtige spørgsmål.
Jeg har ret til svar.
Er du vred?
- Ja, gu fanden er jeg vred! - Alle er vrede.
Og se, hvad det har ført til.
Når du er klar til at stille andre spørgsmål,
så ved du, hvor du kan finde mig.
Tak.
Det er okay.
Du er god til ham.
Har du selv børn derhjemme?
Nej.
Ikke rigtig.
Hvad hedder han?
Farouk.
Er hans far her?
Da Taliban vendte tilbage, kæmpede vi.
Min mand var en af de første, der døde i forsøget på at beskytte os.
Så sendte din far en besked til Kabul med en kurer,
og da mørket faldt på, var deres soldater væk.
Han passer på os.
Altid.
Uden ham ville det blive svært for os her.
Det ville være farligt.
Forfærdeligt.
Han siger, han har været tålmodig, men nu er det hans tur.
Skal jeg redde dig?
Undskyld.
Ja, okay. Godt. Jeg kommer.
Ja.
Okay.
Du har et lille gemmested her.
Faraz Hamzad har løjet.
For dig.
For alle.
Løgnenes omfang er ukendt,
men deres eksistens er tydelig.
Jeg har selv set det.
Vores forhold til Faraz Hamzad...
er ved at blive reevalueret.
Måske...
har du ret, og så vil det være det klogeste
at få lidt mere kontrol over hans forretning.
Det ville være et godt tidspunkt for dig
at besøge ham nu.
Det skulle være umuligt.
Du sagde, der ikke ville blive indført sanktioner mod vores familie.
Du lovede os det.
Det var løfter, som ingen kunne krænke.
Jeg står og ser på minen.
Alt er stoppet.
Her er taliban-soldater.
Nogen på din side har brudt deres løfter.
Nogen, der er stærk nok til ikke at lade sig binde af dem.
Hvem det end var,
så har de sat os i en umulig situation,
og jeg frygter, hvad der nu vil ske.
Blev det pænt?
Lærer amerikanske piger ikke at sy?
Ikke denne her.
Jeg så min mor gøre det.
Det hele.
Det virkede altid som en byrde.
Som noget, hun var blevet dømt til.
Jeg plejede at sidde og se på hende
og prøvede at finde ud af, hvad hun hellere ville lave.
Nu spekulerer jeg på, om det gjorde hende lykkelig.
Det, der gav hende en forbindelse til stedet, hvor hun lærte det.
Jeg troede, at hvis jeg fandt et sted, der kendte hende,
så ville spørgsmålene finde svar.
Som om der ville være en uendelig strøm af svar.
Men måske er det ikke ægte.
Måske er det et genfærd.
Manglen på svar i form af en person.
Tag det her på.
Jeg forstår ikke.
Du er ikke i sikkerhed her mere. Tag det på.
Stop lige.
Hvad foregår der? Hvad er ikke sikkert?
Hvad sker der?
Han vil tale med kommandøren.
Jeg er her efter Hamzad.
Få dine mænd væk.
Han står ikke til ansvar over for dig og da slet ikke for det her.
Jeg ved, at han har løjet.
Jeg ved, at I holder en kvinde fanget af stor værdi og uden identitet.
Ministeren beskytter ham ikke længere.
Henter du ham,
eller skal jeg selv gøre det?
Kom med mig.
Jeg fører dig til ham.
Kom.
Hvad foretager du dig?
Du har gjort det her meget værre, end det behøvede at være.
Vi kunne have
bestukket dig og konspireret med dig
for at få indflydelse,
hvis det var det, du ville.
Har jeg gjort det værre?
Lige før kunne jeg nøjes med Hamzad alene.
Men nu?
Så snart I sænker våbnene, vil jeg hverve alle landsbyens drenge.
Du har gjort det til en katastrofe.
Så jeg spørger igen.
Hvad er det, du foretager dig?
Hvor skal vi hen?
Til et sted, hvor du kan forsvinde. En hule, jeg fortalte din mor om.
Du vil være sikker der for en tid, indtil jeg finder en måde
at sende dig sikkert væk på.
Det gør mig ondt, at du har mistet din mor. Det må have været hårdt.
Det var det.
Tak.
Er du glad?
Jeg ved ikke, hvad det betyder.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg tog dig med hertil.
Jeg havde et behov for at se dig,
der blev hængende længere, end jeg ville det.
Det kan ikke beskrives.
For at sige farvel til dig
for første gang
og sidste gang.
Jeg ville bare vide, hvad du vender tilbage til,
og om du vil være lykkelig der.
Det ved jeg ikke.
Må jeg spørge dig om noget?
Ja.
Hvad synes du om mig?
Det er måske ikke et fair spørgsmål.
Jeg vil bare... Jeg vil gerne vide det.
Du vil vide noget godt om din mor.
Det skal jeg fortælle dig.
Din mor lærte mig det mest værdifulde, jeg har lært i mit liv.
At man kan elske nogen
eller stole på dem.
Og uanset hvem personen er,
uanset hvor dybt begge følelser føles,
uanset hvor umuligt det virker,
så vil du til sidst blive nødt til at vælge.
Det tror jeg ikke på.
Så er det godt, at du hørte det fra mig.
Jeg er glad for, du har tid til at forlige dig med det,
før lektionen beslutter, at den vil læres.
Hvad?
Hulen er derhenne.
Du sagde, ingen kendte til den.
Det gør de ikke.
Tekster af: Maja Axholt