Hol a lányom?
Veled volt. Hol van most?
- Elvitték. - Elvitték?
Vissza kell hoznunk őt.
Hamzad az.
Ő akarja elkapni.
Parwana hazatért.
A nevem Omar.
Sok megbeszélni valónk van.
Amit itt látnak,
az egyik legnagyobb lítiumkészlet a világon.
Faraz Hamzad területén.
És ettől váratlan helyeken tett szert barátokra.
Hamzad nem a tálibok barátja.
Mennyi pénz lehet odalent,
hogy halálos ellenségeket hozott össze?
Baba-khorkhore!
Maga az a szörny?
Ki maga?
Mibe futottunk bele?
A tálib hírszerzésbe.
Meghalt. Emily.
Már pár napja halott.
Fogalmad sincs, mire képes.
Azt sem tudod, ki ő.
De azt tudom, ki Hamzad.
Idő kérdése, mikor mond Emily olyasmit,
amit már nem bír elviselni.
A NAGY ÖREG
Ha szerencsénk van,
páran túlélhetjük.
Erre!
Mit tudsz?
Tudom, hogy Faraz Hamzadnak dolgozol.
És tudom, hogy elrabolt egy szövetségi ügynököt,
és akarata ellenére itt tartja.
Tehát nem tudsz semmit.
Nem tudod, hol vagyunk.
Nem tudod, kik vagyunk.
A saját nevedet sem tudod.
Anyád eltitkolta előled.
Angela Adams vagyok.
Az FBI különleges ügynöke.
És ha együttműködik velem,
talán sikerül meggyőznöm az FBI-t,
hogy ne tartóztassák le emberrablásért.
Ezt fogod felvenni.
Segíteni fog, ha meglát.
Ki lát meg?
Az apád.
Szerinted ha ideér az apám, érdekelni fogja, mi van rajtam?
Itt van az apád.
Faraz Hamzad az apád.
A neved Parwana.
Az éj leple alatt rabolt el tőle az anyád,
és egy amerikai, akit vendégnek és barátnak hittünk.
Ez vagy te.
Akkor találkoznom kéne vele.
Ő is biztos látni akar engem.
Nem.
Ha ő az apám, nem gondolod, hogy vele kéne beszélnem?
Parwana!
Miért jöttél?
Elrabolt engem.
Harold Harperrel jöttél, amikor idehívtam.
Te éppúgy rám találtál, ahogy én rád.
Miért?
Nem tudom.
Az apám, épp mögötted.
Harcolt a szovjetek ellen, amikor először idejöttek.
Egy király jobbján szolgált.
Nagyszerű ember volt.
És az apjának az apja.
Harcolt Viktória királynő serege ellen, hogy megvédje a népe szabadságát.
Tudós volt. Verseket írt.
Tudni akartam, honnan jöttem.
Ezért szálltam fel a gépre.
Innen jöttél.
Olyanok között állsz, akik szembenéztek a brit megszállókkal,
a perzsa megszállókkal, a mongol megszállókkal.
Mindent feláldoztak, hogy továbbadjanak valamit a gyerekeiknek.
Akik harcoltak, véreztek, érveltek
és írtak az országuk szabadságáért.
Mindent tudni akarok az anyámról.
Tudni akarom, ki volt.
Tudni akarom, ki volt magának.
Mit mondtak?
Hogy veszélyt jelentett az anyámra nézve.
És hogy apám segített neki elszökni magától.
Mit mondtak még rólam?
Semmit.
Anyád rideg volt és érzéketlen.
Manipulált. Hazudott.
Mindenkit elárult, amikor és ahogy neki megfelelt.
Nem.
Azelőtt egész más volt.
Ezeken túl. Többnek kellett lennie.
Kellett lennie benne reménynek és szeretetnek.
Nem láttam, mert sosem mutatta meg nekem.
De tudni akarom, mit hagytam ki, és hogy miért.
Nagyon messzire értem onnan, ahonnan indultam.
Egészen idáig.
Azt veszem fel, amit maga akar.
És nekem mindegy, minek hív.
Csak mondjon egy jó dolgot róla!
Miről maradtam le?
Nem tudom, mire számítottál.
Nem tudom, mit remélsz most.
De tudom, hogy beszélnünk kell
erről az útról,
amin elindítottál minket.
Tudom,
hogy ha nem beszélünk róla,
nem fog tetszeni, hová vezet.
És hogy mibe kerül.
Sajnálom. Próbáltam elküldeni,
de ragaszkodott hozzá, hogy beszéljen veled.
Uram,
örülök, hogy újra látom.
Ki maga?
Akkor találkoztunk, amikor kineveztek az igazgatóság élére,
felügyelni a Pandzsír-műveleteket.
Igazgatóság.
Tehát kém.
Egy csodálója vagyok.
A nagyságáról szóló történeteken nőttem fel.
Azért jöttem, hogy kifejezzem tiszteletemet.
És hogy felajánljam a szolgálataimat.
Köszönöm, de nincs szükségem a szolgálataira.
Biztos benne?
Mert azt hiszem,
segíthetek kezelni a balszerencsés helyzetet
a vendégével.
Kérem, értse meg,
Pandzsírban kevés olyan dolog van,
amit én nem tudok.
De Kabulba...
a minisztériumokba,
ahol az igazi döntések születnek,
oda én látok be.
De hallgatom.
Hallok ezt-azt.
És ma hallottam, hogy fogva tartanak
egy amerikait,
aki igen nagy veszélyt jelenthet magukra.
Meg kéne nézetnie a hallását.
Rosszul hallottam?
Igen.
Nincs lítiumbánya Mesbahar közelében,
amelyet az ön emberei fedeztek fel,
ami az ön irányítása alatt áll,
és ami Kabulnak létfontosságú a gazdasági fennmaradása szempontjából?
Ami pótolhatatlanná tette önt, mert csak ön vezetheti,
az USA-val való kapcsolatainak köszönhetően?
És ezt a kapcsolatot jelenleg feszültté teszi,
hogy elrabolt egy FBI-ügynököt.
Vigyázzon!
Nem ismer, és nem tudja,
mekkora veszélynek teszi ki magát.
A legutóbbi befizetése
nem érkezett meg.
Az összeg,
amit a Minisztériumnak fizet, hogy ne kelljen betartania a szabályait,
a mi szabályainkat,
az én szabályaimat...
...nem érkezett meg.
Szerintem időzített bombára tett szert,
és valamiért nem bír rájönni, hogy szabaduljon meg tőle.
Inkább adja át nekem!
Legyen óvatos,
mert ismerem magát, Omar,
Abdul unokaöccse.
A nagybátyja kihagyta,
amikor a vonzóbb pozíciókra keresett embert.
Hívjuk fel együtt Abdult,
hogy lássuk, mi fontosabb neki:
a maga kérdései
vagy a kereskedelmi ügyleteim?
Még valami.
Úgy hallom, két amerikai
próbálja megmenteni a túszt,
akit ugye maga nem rabolt el.
Egyikük az FBI magas rangú tagja.
Mindent megteszek, hogy megállítsam őket.
Kizárólag...
az ön iránti
tiszteletből.
Késésben vagyunk?
Nem tudom, igaz-e.
Ha nem lenne igaz, nem jött volna ide.
Tudni akarom, miért az.
Miért?
Tudjuk, miért.
Most közölte,
és előbb-utóbb visszatér, hogy újra közölje.
Elbírok vele. Nem veszélyes.
Addig nem veszélyes, amíg a pénzünk kordában tartja a gazdáit.
De a pajzs gyengül, és ezt ő is tudja.
Ez tarthatatlan helyzet.
Két halálos ellenség között egyensúlyozunk.
Ebben a helyzetben az ember nem tehet hirtelen, vad mozdulatokat.
Amint elengedjük,
meg kell magyaráznunk, miért hoztuk el.
Elértünk arra a pontra,
ahol valaminek el kell törnie.
Csak az a kérdés, mi lesz az,
és mennyire fog fájni.
Ne mondj semmit!
Semmit sem akarok hallani.
Nincs mit mondani.
Olyan sokáig éltem együtt ezzel.
Erre ébredtem fel, erre aludtam el.
Fullasztó érzés volt. Tudni akartam.
És nem akartam tudni.
De most már tudom. És...
ezzel vége.
Pont az vagy, amitől féltem, hogy leszel.
Az anyád vagy.
Gyáva féreg!
Nem akarod hallani, amit mondok?
Alig várod, hogy hallhasd!
Mindent tudok, amit tudni akarsz.
Csak nem mered kimondani.
Hiba volt idejönnöd.
Nem én jöttem.
Te hoztál ide!
Megölted a barátomat. Elraboltál, baszd meg!
És miután mindezt megtetted, nincs mit kérdezned tőlem?
Vagy idióta vagy,
vagy szörnyeteg, vagy kibaszott gyáva.
Az istenit! Válassz egyet, vagy kérdezz!
Picsába!
Mi történt?
Nem tudom.
Bármi is volt ez, nem vált be.
Szóval egyelőre csináljuk ezt.
Persze.
Csak angolul?
Egyelőre itt maradsz.
Ő Faruza.
Ő majd gondoskodik rólad.
Gyere!
Abbahagynád, kérlek?
Kérlek!
- Ki vagy te? - Bina lánya vagyok.
Khadídzsa férjének a nővére volt.
Nem tudom, kik ők.
Az unokatesód vagyok.
Tudod, ki vagyok?
Igen.
Honnan?
Emlékszem.
Nem beszéltünk róla. Ilyesmiről nem beszélünk.
De mindig volt egy üres hely a házban.
Tudtuk, hogy valaki hiányzik.
Mindennap éreztük.
Nem értem, mi történik.
Őszintén szólva azt hittem, mostanra már halott leszel.
Ha lett is volna korábban tervünk,
most már nincs.
Van pár kérdésem.
Persze, hogy van.
Ismerte az anyámat?
Igen.
Miért ment el úgy, ahogy? Mi történt?
Még mindig nem mondja el?
Meghalt.
Miért ment el?
Félt?
Veszélyben volt? Dühös volt?
Ezek rossz kérdések.
Jogom van a válaszokhoz.
- Dühös vagy? - Igen.
- Még szép, hogy dühös vagyok! - Mindenki az.
És nézd meg, mire mentünk vele!
Ha majd más kérdéseket teszel fel,
tudni fogod, hol találsz.
Köszönöm.
Semmi gond.
Jól bánsz vele.
Vannak otthon gyerekeid?
Nincsenek.
Nem igazán.
Hogy hívják?
Faruk.
Itt van az apja?
Amikor a tálibok visszajöttek, harcoltunk.
A férjem az elsők között vesztette életét, miközben minket védett.
Aztán az apád egy futárral üzent Kabulba.
Mire leszállt az éj, a katonáik mind eltűntek.
Ő megvéd minket.
Mindig.
Nélküle nagyon nehéz lenne itt nekünk.
Nagyon veszélyes lenne.
Szörnyű lenne.
Azt mondta, eddig türelmes volt, de most ő jön.
Megmentselek tőle?
Bocsánat.
Jó, oké. Jövök.
Jó.
Oké.
Itt van a kis búvóhelyed?
Faraz Hamzad hazudott.
Magának is.
Mindenkinek.
Nem lehet tudni, mi mindenben,
de egyértelmű, hogy hazudott.
A saját szememmel láttam...
Újra fogom értékelni...
...a kapcsolatunkat Faraz Hamzaddal.
Lehet...
...hogy igazad volt,
és bölcsebb lenne,
ha kicsit jobban ellenőriznénk az üzleti ügyeit.
Épp itt az ideje,
hogy meglátogasd.
Azt hittem, ez lehetetlen.
Azt mondta, nincs szankció a családunk ellen,
megígérték, hogy nem lesz.
És ezt senki nem szegheti meg.
Épp itt van előttem.
Minden leállt.
Tele van tálib katonákkal.
Valaki a maga oldalán megszegte ezt az ígéretet.
Valaki, akinek elég hatalma van, hogy ne kötelezze.
Bárki is tette ezt,
lehetetlen helyzetbe hozott minket, és félek attól,
ami ezután következik.
Jól csináltam?
Az amerikai lányokat nem tanítják varrni?
Úgy tűnik, engem nem.
Anyámat láttam varrni.
Az egészet.
Mindig úgy tűnt, teher neki.
Mintha erre ítélték volna.
Ott ültem és néztem,
próbáltam rájönni, mit szeretne csinálni helyette.
Most azon tűnődöm, lehet-e, hogy csak ez tette boldoggá.
Ettől érezte úgy, hogy kötődik ahhoz a helyhez, ahol tanulta.
Esküszöm, azt hittem, ha eljutok oda, ahol ismerik,
akkor minden kérdésemre választ kapok.
Válaszok végtelen tárházára bukkanok.
De lehet, hogy ez nincs így.
Talán ezt nevezzük kísértetnek.
A válaszok testet öltött hiányát.
Vedd fel ezeket!
Nem értem.
Itt már nem vagy biztonságban. Vedd fel!
Várj!
Mi történik?
Mi nem biztonságos?
Mi ez?
A parancsnokhoz akar menni.
Hamzadért jöttem.
Küldje el az embereit!
Nem tartozik elszámolással magának,
nekik meg főleg nem.
Tudom, hogy hazudott.
Tudom, hogy van önöknél egy sokat érő nő, akinek nincs személyazonossága.
A miniszter már nem védi Hamzadot.
Előadja nekem,
vagy én menjek be érte?
Jöjjön velem!
Elviszem hozzá.
Menjünk!
Mit csinál?
Sokkal rosszabbá tette a helyzetét, mint amilyennek lennie kellett volna.
Lefizethettük volna,
összefogtunk volna magával,
hogy befolyásra tegyünk szert,
ha ezt akarta volna.
Én rontottam a helyzeten?
Egy perce még Hamzaddal is beértem volna.
De most?
Amint leteszik a fegyvert,
minden fiút besorozok a faluból.
Katasztrofálissá tette a helyzetét.
Úgyhogy újra megkérdezem.
Mégis mit művel?
Hová megyünk?
Egy helyre, ahol eltűnhetek.
Egy barlangba, amiről egyszer meséltem anyádnak.
Ott biztonságban leszel egy ideig, amíg rá nem jövök,
hogy tudlak biztonságosan, örökre elküldeni.
Sajnálom, hogy elvesztetted anyádat.
Nehéz lehetett neked.
Az volt.
Köszönöm.
Boldog vagy?
Nem tudom, mi az.
Nem tudom, miért hoztalak ide.
Azt hiszem, a vágy, hogy lássalak,
leküzdhetetlen volt.
Elmondhatatlan.
Hogy elbúcsúzhassak tőled,
először és utoljára.
Csak tudni akartam, mihez térsz vissza,
és boldog leszel-e ott.
Nem tudom.
Kérdezhetek valamit?
Igen.
Mit gondolsz rólam?
Lehet, hogy nem fair ezt kérdeznem.
Csak...
Tudni szeretném.
Hallani akarsz valami jót az anyádról.
Mondok egyet.
Tőle tanultam a legértékesebb dolgot életemben.
Hogy vagy szeretsz valakit,
vagy megbízol benne.
És mindegy, ki az illető,
mindegy, milyen mélyek az érzések,
bármilyen lehetetlennek is tűnik,
végül választanod kell.
Ezt nem hiszem el.
Akkor örülök, hogy tőlem hallottad.
Örülök, hogy van időd megbékélni vele,
mielőtt a lecke úgy dönt, ideje megtanulnod.
Mi?
Ott a barlang.
Nem azt mondtad, hogy senki sem tud róla?
Nem tud.
A feliratot fordította: Dranka Anita